480 



till missbelåtenhet invärka på sitt förhållande till Arm- 

 felt, hvars stora betydelse för Finland och dess akademi 

 han bättre än de flesta kunde uppfatta. Såvidt på honom 

 ankom, sökte han också att upprätthålla ett godt för- 

 hållande till sin förman och att betaga denne de anled- 

 ningar till missnöje, han, efter h vad Tengström väl erfor, 

 trodde sig äga. Det är mycket troligt, att Tengströms 

 mening med de skrifvelser, i hvilka han för Aminoff och 

 Walleen uttalade sig om dagens händelser och politiska 

 spörsmål, också var att genom dessa sina vänner få sina 

 tankar framförda till Armfelt; åtm. känna vi, att han räk- 

 nade på att med deras hjälp kunna förklara sig i fråga 

 om den passiva hållning han föresatte sig att intaga till 

 „affärerna".^) Men först och sist var det genom att träda 

 i direkt beröring med Armfelt, som Tengström sträfvade 

 att „justifiera" sig själf, att bevara sitt inflytande i aka- 

 demiska frågor och att till akademins fromma utnyttja 

 det stora anseende Armfelt åtnjöt hos kejsaren och en 

 del af kejsardömets högsta dignitärer. 



Huruvida före Armfelts öfverflyttning till Finland 

 några beröringar de två statsmännen emellan ägt rum, är 

 icke kändt; det troligaste är, att det icke kommit till mer 

 än en ytlig personlig bekantskap. Efter Armfelts ankomst 

 till Abo våren 1811 tyckas sammanträffanden ägt rum, 

 hvilka på intetdera hållet gjorde något synnerligt intryck, 

 men hvilka blefvo inledningen till ett framtida när- 

 mande. Får man tro en uppgift af J. J. Tengström, 



1) Bland Aminoffs brefkonc. till Armfelt har jag- icke funnit 

 mer än ett, hvari talas om Tengström; i ett konc, dat. juni 1812, 

 framhåller Aminoff, att biskopen icke var den enda, som hade påmin- 

 nelser att göra mot Ehrenströms projekt till förändringar i Finlands 

 förvaltning. 



Bidrag t. känned. af Fini. 



