501 



„Måtte Försynen beskydda vår goda kejsare och gifva 

 vår goda sak en sådan utgång som man billigtvis borde 

 hoppas", var den önskan, hvartill Armfelt gärna återkom. 

 Och Hka ofta önskade han att kejsaren snart måtte åter- 

 vända frisk och sund till sina trogna, väntande under- 

 såtar, ty bland det fördärfvade franska folket var han 

 ständigt utsatt för faroi-, som gjorde Armfelts trogna 

 hjärta beklämdt och hindrade honom från att rätt glädja 

 sig åt alla de vunna succèserna. Då Tengström på våren 

 1814 uttalat några reflexioner om kejsarens „värkel. 

 storhet", dem x4.rmfelt fann „förträfiliga". framhöll han 

 såsom sens-moralen af allt det goda, som sagdts om 

 hans herre: „Det ser ut som Försynen låtit honom 

 födas exprès sådan för att vara ett värktyg, då dess 

 obegripel. vishet och eviga rättvisa skulle gifva det fega 

 människosläktet en lexa, som borde medföra ypperi. 

 värkningar . . . för religion, philosophien och mänskliga 

 intets väl upplöste problème." i) 



varande ställning. „Sverges possession af !Norge skall förändra i 

 allt dess politiska existence — menade Armfelt bl. a. — och knyta till 

 en gemensam fördel för bägge staterne ett fast band emellan Ryssland 

 cell Sverge." Xorrmännens motstånd förklarade han för onödigt, ty 

 kejsaren hade lofvat att Norge skulle tillfalla Sverige, „coûte qui 

 coûtée Armfelt t. Tengström »"/u 1811, --,3, i^/s, 'Vv; ^7ii, "/i-2 1812, 

 375 1813, "/j, "Vi, 27^, 27^ 1814. Efter Kielerfreden uttalade Armfelt 

 (^^/j 1814) följande märkliga reflexion till J. A. Ehrenström : „Efter 

 nun fulla öfvert3rgelse blir Norge af mer embarras än nytta för 

 Sverge. — — Selon moi la Russie a fait un trait de politique sublime 

 en travaillant à cette indemnisation pour la Finlande." Ehrenstr. 

 afskr. saml. — Vidare Tegnér III: 433—438. 



\i Till Tengström 9, 16 juni, 28 no v. 1812, "/os juli, 23 nov., 

 4 dec. 1813, 20 o. 27 apr., 24 maj 1814. 



Nat. o. Folk. H. 69. 



