504 



mänskligaste af alla furstar. — Denne kontrast skulle 

 vara tillräckel. för att öppna ögonen på den gudlösaste 

 varelse och förtjänar, efter min öfvertygelse, att i en tack- 

 säjelse till Grud framvisas som ett dubbelt motif för de 

 känslor vi böra hysa." Och han slutade sitt råd med 

 följande ursäkt: „Jag ber Herr Biskopen förlåta min dri- 

 stighet att inför Er sätta fram några tankar, som lik en 

 blixt fallit mig in. Aro de af intet värde, så är princi- 

 pen, hvarpå de äro byggde, ändå värdig en god finne. "i) 

 — Armfelt var hänförd öfver segern och öfver sin herre, 

 som han i de samma dagar i bref till Ehrenström beteck- 

 nade såsom „un demi-dieu par sa belle et grande âme". 2) 

 Armfelts önskningar blefvo också uppfyllda. De rö- 

 rande vackra och undersåtliga prestationer biskopen och 

 domkapitlet levererade '^) tillvunno den förre nådigt erkän- 

 nande af kejsaren och de mest smickrande uttalanden af 

 Armfelt. I slutet af 1812 förklarade Armfelt, att böndags- 

 texterna voro „braf och passande till tiden" samt att den 

 vackra, af biskopen författade bön, som hållits vid tedeum 

 i Abo, blifvit i öfversättning lämnad till kejsaren, som 

 befallt honom göra biskopen „dess kompliment häröfver". 

 Om tacksägelsen öfver segern vid Lützen, som äfvenledes 

 skulle meddelas kejsaren, utlät sig Armfelt, att den var 

 „balt vacker; on y reconnait la main du maître"; bön- 

 dagsplakatet och texterna för 1814 förklarade han vara „så 

 fullkoml. svarande mot ändamålet som de någonsin kunna 

 det vara", och en våren 1814 erhållen tacksägelse fann 



') Till Tengström 9 juni, 2 o. 28 nov. 1812. 

 -) D. 14 nov. 1812, 



^) Meddelade i Åbo domkapitels cii-kulärbref, 3:dje o. 4:de flocken, 

 1808—1818. 



Bidras,- t. känned. af Fini.' 



