514 



ledning, som nog mera framträdde med afseende å formen 

 än själfva saken, samt egnade lionom såväl i sina skrif- 

 velser som vid den personliga beröringen all den vörd- 

 nadsfulla uppmärksamhet och den smickrande höåighet, 

 han var van att lägga i dagen inför öfverordnade och 

 hvarpå Armfelt genom sin höga ställning och sina stora 

 förtjänster kunde göra anspråk. 



I kanske högre grad framträdde det amikala och för- 

 troendefulla förhållandet vid de tillfällen, då det o-ällde 

 för prokansler att såsom kousistorii representant fram- 

 föra det akademiska samhällets underdåniga hyllning till 

 dess högste chef. Då konsistorium vid årsskiftena till- 

 sände kansler sedvanliga nyårshälsningar, författades dessa 

 af prokansler, som därvid i smickrande, pompösa ord gaf 

 uttryck åt konsistorii känslor af vördnad och beundran. 

 Och då Armfelt under sina besök i Åbo hedrade konsi- 

 storium med sin höga närvaro, talade Tengström vackra 

 ord till hans ära. T. o. m. hände det sig vid festliga lag, 

 där kansler och academici möttes under mindre ceremo- 

 niösa former än vid konsistorii bord. att den poetiskt 

 begåfvade prokanslern fattade till lyran för att lofsjunga 

 akademins välgörare. Så äga vi från år 1813 ett af 

 Tengström författadt kväde med titel „skål åt esc. Arm- 

 felt 1813", möjligen afsjunget vid något festligt tillfälle i 

 Armfelts närvaro. Däri hälsas Armfelt med tilltalsorden 

 „Finlands älskling, Finlands ära, vår far, vår kärleks före- 

 mål". Och skalden-prokansler förklarar: 



Må vördnaden vi för dig bära 

 Fritt helga dig en tacksam skål. 

 En dubbel lager ren dig kröner. 

 Den var ditt mod. ditt snille värd: 



Bidrao; t. känned. af Fini. 



