529 



Ryktena voro helt visst ogrundade; dock tyckes Tengström 

 tidigare, till Annfelts missnöje, ha föreslagit några års upp- 

 sköt med regeringens förflyttning. För Aminoff uttalade 

 han någon tid efter det nåd. manifestets utgifvande sin 

 Tindran öfver, huru den nya hufvudstaden skulle kunna 

 mottaga den stora tillökningen i folk, och han medgaf, att 

 Aboboarne komme att lida på förändringen. Men „för aka- 

 demiska ungdomen — menade han — kan den medföra 

 mycken lättnad och förmån". Och några år efteråt ytt- 

 rade biskopen sig ånyo om de hinder, som fördröjde flytt- 

 ningen, „så gärna ock vi academici önskade den".i) 



Efter denna utsaga af prokansler måste vi antaga, 

 att konsistorium med åren försonade sig med tanken på 

 den af Armfelt så ifrigt påyrkade degraderingen af Åbo 

 stad och t, o. m. väntade sig fördelar af den stundande 

 förändringen. Men detta antagande utesluter icke möj- 

 ligheten af att en del akademiska element åtminstone till 

 -en början — af hänsyn till det allmänna, af enskilda skäl 

 och af lokal ambition — anslöto sig till den opposition, 

 som så förtretade Armfelt och ännu efter hans tid åsam- 

 kade flyttningsplanens vänner oro för frågans slutliga 

 ■öde. 



Huru de akademiska fädren i öfrigt, i sina enskilda 

 uttalanden, bedömde sin kansler, känna vi icke närmare 



1) Armfelt t. Tengström -"-j^, "/g 1812, till Elirenström '"/j 1812, 

 173, "/a 1813, V,, Vs 1814; Tengström till Aminoff "/,, "/s 1816; 

 Tegnér III: 447. Ännu år 1816, då Tengström i ett akademiskt ärende 

 besökte Petersburg, gjorde sig, enligt livad Ehrenström låtit sig be- 

 rätta, fiere personer i Abo förhoppningar om att resan skulle ha 

 till följd en förändring i 1812 års påbud. Ehrenström t. Walleen 

 28 febr. 1816. 



Nat. o. Folk, H. 69. 



34 



