532 



kalla himlens välsignelse öfver den bästa och älskans- 

 värdaste monarks kommande dagar, blandar akademin i 

 Abo med så mycket mera skäl sina som hon, äfven under 

 loppet af detta år, varit ett afundsvärdt föremål för sin 

 visa och nådiga kejsares faderliga vård; och hon vågar 

 hos E. Exc, såsom sin högsta, aldrig nog vördade sty- 

 resman, i djupaste ödmjukhet anhålla, det värdes E. 

 Exc, med det allvar af stark och sann fosterlands känsla, 

 som är E. Exc. så egen, inför tronen tolka och nedlägga 

 dessa akademins evigt tacksamma och vördnadsfulla un- 

 dersåteliga tänkesätt. 



Men då akademin sålunda åt den bästa bland furstar 

 egnar en så glad som skyldig gärd af den lifligaste med- 

 borgerliga tacksamhet, kan hon ej glömma den ädla och 

 upplysta landsman, sånggudinnornas älskling och beskyd- 

 dare, E. Exc, sin canceller och välgörare, som så nitiskt 

 och outtrött eligen fortfar att vaka för fosterlandets, för 

 akademins väl och att fästa monarkens nådiga blick och 

 rika välgärningar vid detta Finlands första lärosäte. 



För alla dem denna akademi tillhöra är det en glad 

 och stor tillfredsställelse att vid ingången af ett nytt år 

 ej allenast få försäkra E. Exc. om deras gränslösa, i alla 

 skiften oföränderliga erkänsla för den hulda uppmärksam- 

 het E. Exc, oaktadt så många andra viktiga och riksvår- 

 dande omsorger, dock fortfar att oafbrutet skänka vårt 

 akademiska lärovärk, utan ock att tiUika förnya redan 

 gifna de heligaste löften att såsom rättskaffens finnar med 

 ett ihärdigt och aldrig kalinan de nit för ljus, för dygd 

 och medborgerlighet, söka redeligen fullgöra sina plikter 

 och således efter bästa vett och samvete svara emot re- 

 gentens, fosterlandets och E. Exc:s rättmätiga kraf. 



Må det år, som nalkas, blifva högt uppsatt ibland 



Bidrag: t. känned. af FinL 



