538 



att betvifla uppriktigheten af Armfelts välönskningar för 

 akademin, och i själfva värket torde konsistorii känslor 

 för kanslern icke varit så alldeles främmande för den 

 beundran .och vördnad, som gratulationerna genoman- 

 dades. 



Ett utmärkt tillfälle att personligen frambära uttryc- 

 ken af sin lojalitet hade konsistorii ledamöter under de 

 besök grefve Armfelt tid efter annan gjorde i Abo 

 stad och särskildt de fyra gånger han visade den aka- 

 demiska senaten den stora hedern att deltaga i dess 

 rådplägningar. ^) Det artade sig då till festdagar, under 

 hvilka sånggudinnornas älskling och beskyddare blef fö- 

 remål för den största uppmärksamhet af konsistorii akt- 

 ningsvärda män, vårdarne af det kommande släktets lyck- 

 salighet. När sig blott göra lät, uppvaktades han i sitt 

 kvarter af konsistorium in corpore eller mottogs på samma 

 sätt vid ingången till akademihuset, hälsades med tal af 

 prokansler, firades med middagar och baler af de förnäm- 

 ligaste professorerne o. s. v. Så förmäler konsistorii pro- 

 tokollet för den 29 augusti 1812, att sedan det blifvit 

 kändt, att Armfelt, hvilken uppehöll sig i staden i kejsa- 

 rens svit, uttalat sin önskan att kunna närvara^ vid 

 ett konsistorii sammanträde, kallade rektor de närva- 

 rande professorerne tillhopa och afhämtade kansler från 

 hans bostad till nya akademihuset, där prokansler 

 och professorerne väntade den höga gästen vid östra 

 ingången, „åt gatan". I sessionsrummet tolkade pro- 

 kansler akademins glädje öfver att kansler, ehuru öfver- 

 hopad af andra viktiga omsorger, egnat akademin sin 

 ynnestfulla uppmärksamhet samt utlofvade åt honom alla 



M D. 29 ang. 1812, 26, 29 jan., 2 febr. 1813. 



Bidras t. känned. af Fini! 



