541 



vanlig godhet" lämna sitt bifall. Besvarande Armfelts 

 afskedstal tillönskade prokansler grefven en lycklig resa, 

 framhållande, att konsistorium helst önskat att ännu hedra 

 grefven med besök en corps i hans bostad, men att då 

 grefven uppgifvit, att han var upptagen af andra äm- 

 betsgöromål och att han „dessutom nogsamt föreställde 

 sig"' att professorerne behöfde använda tiden till sina 

 litterära yrken, nödgades man åtnöja sig med att uttala 

 sin vördnadsfulla erkänsla och innesluta sig i grefvens 

 hulda åtanke.^) 



Det var Armfelts sista besök i konsistorium. Ännu 

 ett par gånger efteråt reste han genom staden och be- 

 sökte äfven akademihuset, men utan att gifva sig tid att 

 närvara vid något sammanträde. 2) 



Såsom i korrespondensen med Tengström återkom 

 Armfelt i sina skrifvelser till konsistorium med särskildt 

 välbehag till kejsarens person, och konsistorium var icke 

 sent att uttala sin hänförelse öfver de höga politiska upp- 

 gifter, åt hvilka „den bäste bland furstar" med sådant 

 själfupp offrande nit egnade sig. ^) På våren 1814, då be- 



1) K. P. 2 febr. 1813. — Uet porträtt efter Breda, som Armfelt 

 lofvade förära, kom icke. Efter Armfelts död lofvade L. G. v. Haart- 

 man, på Tengströms uppmaning, tala med enkegrefvinnan om saken 

 (v. H. t. T. ^/g 1814). — • Porträttet af Armfelt på universitetet måladt 

 i senare tid. 



2) Tengström t. Walleen 3 juli, 23 okt. 1813. 



^) Sina undersåtliga tänkesätt hade akademins medlemmar till- 

 fälle att manifestera inför kejsaren, då denne 24 — 31 aug. 1812 vista- 

 des i Åbo i och för möte med den svenske kronprinsen. Staden var 

 under mötesdagarna illuminerad och då kejsaren den 24 aug. anlände till 

 staden efter att ännu en gång ha gästat en natt hos jDrof. v. Haartman 

 på Eaadelma, var akademistaten säkerligen bland de stater och kårer, 



Nat. o. Folk, H. 69. 



