551 



dekanus i fakultetens namn själf utsatte tiden för examina 

 vid slutet af terminen och kallade till dem philosophiae 

 practicae eller moralium professor (tidigare historiarum 

 et philos, praet. professor), som då fullgjorde sitt uppdrag. 

 Efter förrättadt förhör affattades utslao-et af examinato- 

 rerne kollegialt — eller kanske af juris professorn ensam 

 — h var vid, med stöd af kap. XXITI § 3 i rätteg. 

 balken. följden kunnat blifva, att j urisprofessorn så- 

 som ordförande i tvåmannakollegiet. i händelse af oenig- 

 het med moralium professor, afgjort resultatet äfven i 

 dennes ämnen, till trots för hans anmärkningar. Det aka- 

 demiska vittnesbördet hade därpå, utan vidare behandling 

 i konsistorium, utfärdats af rektor och sekreteraren. 



Denna med författningarna af 1749 och 1750 icke 

 rätt öfverensstämmande plägsed hade pågått åtminstone 

 under de senaste årtiondena — enligt Calonii påstående, 

 som bestreds af andra, hade den t. o. m. fortbestått „af 

 ålder". I enlighet med densamma admitterade nu Calo- 

 nius de nämnda nio studenterne till examen och hänvi- 

 sade dem till moralium professor Lagus, h vilken därjämte 

 bespordes om lämpligaste tiden för det offentliga förhöret. 

 Men Lagus, som nyss tillträdt den moralfilosofiska pro- 

 fessuren, var missnöjd med de insikter, som plägat pre- 

 steras i hans ämnen, och hyste sin egen uppfattning om 

 den procedur, som borde vid förhöret tillämpas. Efter 

 hvad han senare förmälde, hade hans företrädare, prof. 

 Franzén, känt sig missbelåten med Calonii enrådighet 

 vid det offentliga förhöret och själf hade han under tvenne 

 föregående terminer, då han skött de ifrågav. förhören, 

 sökt föi-må Calonius att fästa afseende å hans omdömen om 

 examinas resultat, men utan att lyckas i sin afsikt. Nu, 

 då samma historié åter hotade att upprepas, tog han helt 



Nat. ö. Folk, H. 69. 



