552 



resolut sitt parti. Af formella skäl refuserade hau en at 

 de nio yngiingarne och underkastade de öfriga ett om- 

 ständligt enskildt förhör, som slutade med att samtliga 

 examinandi blefvo underkända och uppmanades att för- 

 kofra sig i ämnet för att åter pröfva sin lycka i slutet 

 af följande termin. Därjämte vägrade han att inställa sig 

 till det af Calonius planerade offentliga förhöret. 



Detta ovanliga steg försvarade Lagus i bret (^'*/i2) 

 till Calonius med att han icke önskade prostituera exa- 

 minanderne genom en offentlig im probation, som enligt 

 hans mening borde vara åtgörande för examen i de af 

 honom företrädda ämnena. Endast med svårighet hade 

 han öfvervunnit „känslan af en blind vördnad för en af 

 Finlands störste män" för att våga ett steg, som plikten 

 bjöd honom och som enligt sunda förnuftet var hans 

 fulla rättighet. Afven Calonius hade det händt, att han 

 vägrat att till publikt förhör admittera ynglingar, som 

 han tenterat, så att Lagus icke kunnat välja något „mera 

 utmärkt mönster" sig till efterföljd, då han gjorde på 

 samma sätt, kanske på bekostnad af sitt lugn, säkert med 

 uppofirande af materiella fördelar. För öfrigt hade de 

 repulserade studenterne gifvit honom rätt genom att icke 

 öfverklaga hans ..faderliga råd'\ och då ingen annan part 

 fanns, kunde enligt Lagus' mening saken anses utagerad. 

 Vidare framhöll Lagus till sitt försvar, hurusom det för 

 en akademisk lärare icke fanns någon högre plikt än den 

 ,,att motarbeta den sig öfver allt inträngande okunnig- 

 heten, motarbeta den ursinniga brådska, som hen- stats- 

 rådet och riddaren vid sitt sista afträde ifr. ak. rekto- 

 ratet så sant och skönt framställde såsom ett känne- 

 märke på vår tids ungdom ; än att gå sin store monarks 

 af oss klart insedda afsikt att sprida ljus till mötes". 



Bidras- t. känned. af Fini. 



