555 



fiska fakultetens ledamöter funno de yngste, Ahlstedt och 

 Avellan, det billigt eller „klart som dagen", att Lagus 

 ägde rätt att improbera och att han efter det redan an- 

 ställda förhöret icke var skyldig att hörsamma kallelsen 

 till publik examen. Fattenborg, med hvilken Palander och 

 Hällström förenade sig, ansåg någon resolution icke kunna 

 meddelas, innan Lagus satts i tillfälle att afgifva sin för- 

 klaring, hvarför också frågan om dennes förpliktande att 

 deltaga i det utsatta förhöret borde förfalla. Prof. J. Ga- 

 dohn omfattade i princip Calonii uppfattning om mora- 

 lium professors skyldighet att följa kallelsen och föreslog 

 att konsistoriuu], „till bibehållande af sämja och" enighet" 

 och af skyldig vördnad mot „sin äldsta och i alla af- 

 seenden vördnadsvärda medlem", ännu skulle göra ett 

 försök att genom vänlig föreställning förmå Lagus att 

 för denna gång gifva efter: men äfven han ansåg den 

 sistnämnde icke kunna mot sin vilja och innan han fått 

 tillfälle att afgifva sin förklaring af konsistorium tvingas 

 att inställa sig till förhöret. Prof. Wallenius sökte i ett 

 koncist, väl motiveradt votum öfvertyga om att Lagus 

 var pliktig att såsom adjungerad medlem af juridiska fa- 

 kulteten infinna sig till det ifrågavarande förhöret och 

 förmodade förty, att Lagus komme att „göra en uppoff- 

 ring af sin enskilda öfvertygelse om de till examen kal- 

 lades mindre skicklighet". Om denna uppfattning före- 

 nade sig i allt väsentligt prof. Hellenius, de tre medici- 

 narne Pippingsköld, Gabr. Bonsdorff och v. Haartman, 

 äfvensom teologerne Jakob Bonsdorff' och rektor G. Ga- 

 dolin. 



Vidlyftigast och kraftigast uttalade sig v. Haart- 

 man, som icke betviflade prof. Lagus' „upplysta och rätt- 

 visa grannlagenhet", men afgjordt ogillade hans hand- 



Nat. o. Folk, H. 69. 



