558 



fornålderns grundelighet — blefvo allt mer och mera säll- 

 synta; huru medicinska auditorierna i samma mån blefvo 

 tomma som torteckningarna på åhörare af föreläsningarna 

 i lagfarenheten och dess grundvetenskaper presenterade 

 en växande massa af dilettanter, till hvilket allt orsaken 

 låg för mig solklar i den allmänna opinion om lättheten 

 att i all maklighet vandra fram på den juridiska banan." 

 Prof. Lagus berättade vidare, hurusom han vid ett 

 närmare studium vunnit ,,en med livar dag ljusnande 

 insikt af andan i våra ypperliga författningar", hvilka 

 icke åtnöjde sig med endast praktisk öfning hos de civila 

 ämbetsmännen, utan också fordrade tillräckliga och be- 

 pröfvade kunskaper i de juridiska ämnena. Denna omot- 

 svarighet mellan författningarna och värkligheten hade 

 förmått honom efter många och bekymmerfulla öfverlägg- 

 ningar med sig själf och efter rådplägningar med „män^ 

 värme för allt sant, rätt och ädelt", att taga det steg han 

 tagit för att „undgå något ännu vådeligare än försvaret 

 emot en stor man: det att emot honom väcka — fråga". 

 Slutligen framhöll Lagus, hurusom en t. o. m. moderat 

 skärpning af de i allmänhet slappa examensfordringarna 

 uppfattades såsom öfverdrift, hvarjämte han förebar några 

 tämligen klena förhinder för deltagandet i den utsatta exa- 

 men. Med fullkomligt lugn öfverlämnade han sin sak 

 till konsistorii rättvisa granskning och han hoppades, att 

 i en kommande tid någon måtte inse hans afsikter: „att 

 jag handlat pliktenligt, lagenligt, vill svara emot en stor 

 monarks visa afsikter, en upplyst kanslers yttrade önskan, 

 drifves af känsla för mitt fosterland, värma för upplys- 

 ningen, såsom den enda grundval, hvarpå Finlands an- 

 seende hos dess beherskare h vilar, "i) 



^) Förkl. dat. -«/i 1813 bland kausl. ämb. brefakter 1813 n:o 63. 



Bidras: t. käiined. af Fini. 



