565 



I fråga om arten af de ifrågav. examina och mo- 

 ralium professors skyldighet delade sig meningarna på 

 samma sätt som vid ärendets första behandling. I vidlyf^ 

 tiga andraganden och med åberopande af äldre författningai- 

 och utslag, dem vi icke kunna vidare relatera, sökte Lagus' 

 „medhållare" — såsom de af Calonius kallades — numera 

 ökade med prof. Snellmani), att gendrifva uppfattnin- 

 gen om det ifrågavarande förhörets karaktär af en fakul- 

 tetsexamen, hvilken bedömdes kollegialt och vid hvilken 

 moralium professors godkännande vitsord icke var nöd- 

 vändigt. I stället förklarades examen Ijusligen och rätte- 

 ligen böra såsom en konsistoriell examen stå under in- 

 seende af konsistorium, h var till medlemmarne af „exami- 

 nationsutskottet" ägde att afge vitsord i sina resp. ämnen. 

 Därjämte uttalades bittra omdömen om Calonii anspråk 

 och stötande uttryck. I Avellans yttrande möta vi en 

 passus, hvilken kunde tydas som en insinuation mot Ca- 

 lonius för att ha tillkännagifvit ..ett uppenjjart förakt för 

 lagarne och deras ändamål". Ahlstedt protesterade mot 



saka och afdöma dem. Och i cap. I"V. membr. 3§ 11 sades, att rektor 

 skulle biläg-ga tvister och trätor (dissidia aut altercationes) emellan 

 professorerne eller ock, om. han icke kunde det, hänskjuta dem till 

 consist, maj us och prokansler. Enl. samma cap. § 8 skulle till con- 

 sist, majus hänskjutas saker af gröfsta beskaffenhet och som an- 

 ginge akademistatens bestånd. Cap. VII § 1 — 2, som berörde rättegångs- 

 sättet, öfverensstämde med senast nämnda §§. Konstitutionerna kunde 

 således g-ifva anledning till meningsolikhet rörande gTänserna mellan 

 de två kategorierna af ärenden. K. P. 1 febr. 1814; Uppsala uni- 

 versitets årsskr. 1890, 1655 års konstitutioner. 



\) Myréen deltog icke i voteringen, förmodligen emedan han 

 icke varit med från början. Af samma orsak stod Joh. Bonsdorff, 

 hvilken såsom den yngste bland bröderne vanligen afhöll sig fi'ån 

 voteringar, utanför affären. 



Nat. o. Folk, H. 69. 



