572 



„med sa mycken sorgfällighet bemödat sig att undandraga 

 detta dem så högt på hjärtat liggande mål" kanslers kän- 

 nedom och nådiga pröfning, men man hade icke vågat, 

 huru gärna man det ock velat betaga honom förmånen af 

 rätt till besvär. Förr hade man aldrig dristat sig att utan 

 föregången hemställan till kansler afgöra tvister om lö- 

 ningsförmåner, tur och befordringrätt m. m. „Nu däre- 

 mot, då frågan på det allra närmaste rörer undervisnings- 

 värkets drift, då frågan icke angår privata personers rätt, 

 ehuru ock konsistorium sökt att gifva den anseende där- 

 af, och då den fastmera ögonskenligen endast därpå an- 

 kommer, hvilka äro vid de juridiska examina moralium 

 professorens och den juridiska fakultetens réciproque rät- 

 tigheter: då upphäfver sig consistorium academicum, emot 

 allt gammalt bruk, till en åtgörande domsrätt däröfver, så 

 som skulle någon canceller vid akademin icke existerat." 

 Efter dessa anmärkningar mot konsistorii uppträ- 

 dande i formellt afseende polemiser-ade Calonius mot kon- 

 sistorii obegripliga lagtolkning, hvarigenom konsistorium 

 „emot en evärdelig praxis" och på grund af prof. Lagus' 

 „underliga infall" drog de s. k. auskultantexamina under 

 sin omedelbara disposition. G-entemot sådana „vridna och 

 onaturliga tydningar" häfdade Calonius jurid. fakultetens 

 gamla, ostridiga rätt att sköta om de juridiska examina, 

 utan att vilja betaga konsistorium dess rätt till en allmän 

 tillsyn öfver fakulteterna. Vidare framhöll Calonius de 

 eftertänkliga följderna af att öfverlåta åt moralium pro- 

 fessor, isynnerhet åt en man med prof. Lagus' „capricer", 

 en oinskränkt, okontrollerad myndighet att på grund af 

 ett enskildt förhör hindra alla auskultant-examina „eller 

 med ett ord ett så kalladt liberum veto emot den juri- 

 diska fakulteten". Det var en sådan „enrådighet" Lagus 



Bidrag- t. känned. af Fini. 



