580 



elers för lättsinnigheten och oskickligheten att intränga 

 sig i statens tjänst. Onyttigt och sin bestämmelse ovär- 

 digt vore således det lärovärk, där denna grundsats ej 

 funnes eller ej följdes! Men detta i nämnde afseende så 

 nödiga veto, af hvem kan och hör det väl med mer skäl 

 utöfvas än af hvarje professor i den vetenskapsgren, som 

 till hans vård och handhafvande blifvit anförtrodd, och 

 som blir regent och medborgai'e ansvarig, om genom nå- 

 gon hans efterlåtenhet staten belastas med ämbetsmän, 

 som ej äro vuxne de kall, de ila till, eller de phkter, fo- 

 .sterlandet en gång af dem med skäl skall äska." 



Gentemot Calonii farhågor för att juridiska fakulte- 

 ten skulle genom moralium professors oberoende af henne 

 försättas i fullkomlig inaktivitet och icke mera kunna förse 

 ämbetsvärken med tjänstemän, invände konsistorium, att en 

 sådan oro saknade all grund. Följden af en skärpt pröfning 

 skulle endast blifva ökad flit ock skicklighet hos studen- 

 terne. Missbrukade mot all förmodan en examinator 

 sin pröfningsrätt, så ägde studenterne möjlighet att söka 

 rättelse hos konsistorium, som visst icke skulle underlåta 

 att förhjälpa dem till deras rätt. Enligt konsistorii me- 

 ning var det också mycket visligt, att denna rättelse icke 

 var öfverlämnad åt en fåtalig fakultet eller något exa- 

 mensutskott, utan åt „ett helt och talrikt kollegium, hvars 

 medlemmar vanligtvis icke stå till de examensökande 

 i den närmare relation, som deras bestämdt tillförord- 

 nade examinatorer". Och konsistorium förmodade, att 

 lagstiftaren tänkt just härpå, då han ställt ..hela denna 

 examinationsanstalt — — under consistorii acad. sam- 

 fäldta vård och öfverinseende, på det densamma skulle 

 både med så mycket större opartiskhet och tillika med 



Bidras t. känned. af Fini. 



