581 



säkrare blick pâ det allmänna bäst-a i gemen blitVa allt 

 framgent bevakad och handhafd". 



Sin uppfattning rörande det riktiga tillvägagaendet 

 vid de ifrågavarande examina formulerade konsistorium 

 till slut därhän, att sedan konsistorium på gjord anmälan 

 utsatt tid för examen och samtliga examinatorei' gifvit 

 sina utlåtanden öfver de examinerades framsteg, skulle 

 utdrag af examensutskottets protokoll sändas til] konsistorii 

 slutliga pröfning och bedömande, hvarpå testimonium aca- 

 demicum skulle i enlighet med konsistorii däröfver yttrade 

 omdöme af rektor på konsistorii vägnar till de från 

 akademin afgående examinati utfärdas. Det var sålunda 

 konsistorium fattat espriten i de höga öfverhetliga för- 

 fattningarna, och konsistorium kunde därför helt tryggt 

 med herr statsrådet och riddaren Calonius allerödmjukast 

 anhålla, att kansler täcktes „nådgunstigt bibehålla eller 

 försätta saken i det skick, hvari den i stöd af författ- 

 ningarna och en vedertagen uråldrig praxis sig befunnit". 



Det var, hvad konsistorium hade att förmäla i sak. 

 I fråga om det språk, som Calonius tillåtit sig i sin 

 besvärsskrift, framhölls, hurusom detta öfverliödade af 

 „uttryck af ovilja och otålighet" mot konsistorium. Men 

 konsistorium trodde sig ha Ijusligen ådalagt, huru oväldigt 

 det uttalat sig om en ämbetsbroders andraganden, „hvilken, 

 ehuru nu ledsen åt konsistorii åtgärd och öfvertygelse i 

 en sak, som honom motgått, dock i anseende till sina 

 mångåriga och utmärkta ej mindre litteraira än medbor- 

 gerliga förtjänster har de giltigaste anspråk så väl å med- 

 bröders aktning som å deras fördragsamhet med det 

 sätt, hvarå han berörde sina missnöjen till E. Exc:s högt- 

 upplysta pröfning och bedömande framburit". Och kon- 

 sistorium anhöll allerödmjukast, att äfven kansler täck- 



Nat. o. Folk, H. 69. 



