582 



tes „glömma och nådgunstigt öfverse" de olämpliga ut- 

 tryckssätten. ^) 



Konsistorii yttrande vai- mycket skickligt affattadt. 

 Med skäl kunde därpå tillämpas Armfelts omdöme om ett 

 annat samtida alster af prokanslers penna, att det var „de 

 main de maître". Om också en stark benägenhet för teo- 

 retiserande förelåg och äfven vissa motsägelser kunde 

 anmärkas, framgick det dock tämligen klart, att den af 

 Calonius tillämpade och af hans medhållare försvarade 

 kutymen icke fullt öfverensstämde med författningarna i 

 ämnet, men vare sig att denna kutym uppstått först un- 

 der 1770:talet eller att den följts „af ålder", såsom Calo- 

 nius förmenade, hade det nogsamt varit skäl för konsi- 

 storium att efter lämpligt yttrande öfverlåta åtgörandet i 

 tvistefrågan åt kansler. Därigenom hade åtminstone vun- 

 nits, att striden icke fått den hetsiga natur, som nu kom 

 att utmärka densamma. Om också konstitutionerna jäm- 

 väl i denna punkt kunde af majoriteten formellt åberopas, 

 hade man nogsamt, såsom också medgafs, så ofta i frågor 

 af obetydligare art vädjat till kansler, att man nu om 

 någonsin haft full anledning att göra detsamma. Att 

 man, såsom det i förklaringen hette, icke gjorde detta af 

 fruktan för att molestera kansler, väcker ringa tilltro. 

 Och då prokansler, som redan under voteringen kom fram 

 med denna mening, gaf Calonius en vink om att icke 

 föra frågan vidare till kansler, känner man sig ytterligare 

 böjd för den misstanken, att författaren till betänkandet 

 misströstade om en god utgång och att det icke torde varit 

 endast af öfvertygelse eller af teoretiskt rätthafveri pro- 



') J. Teugströms konc. saml. Lill-Ojamo ark. 



Bidrag; t. känned. af Fini. 



