583 



kansler och en del consistoriales så itrigt höllo med prof. 

 Lagus — om vi ock få medgifva, att jämväl inom mino- 

 riteten personliga synpunkter invärkat på partigruppe- 

 ringen. 



Det plötsligt påkomna fasthållandet af författnin- 

 garnas ordalydelse gentemot de senaste tidernas examens- 

 kutym måste med desto större skäl väcka förvåning som 

 vid tiden för tvistens uppkomst de samma consistoriales, 

 hvilka i denna fråga förhöllo sig så regiementsenligt, de- 

 lade en mycket friare uppfattning vid besättandet af den 

 juridiska adjunkturen. Till denna förordades, såsom vi 

 erinra oss, af pluraliteten — bestående af Ahlstedt, Avel- 

 lan, Palander, Fattenborg, Hällström, Joh. Gadolin, Snell- 

 man och prokansler — j urislicentiaten W. G. Lagus, prof. 

 Lagus' broder, ehuru han icke utgifvit något sådant akade- 

 miskt specimen, som enligt författningarna fordrades för 

 lärartjänst. Under ärendets behandling riktades också in- 

 sinuationer mot Calonius för hans oförmåga att sköta sitt 

 akademiska kall till följd af ålderdomssvaghet och andra 

 göromål. De „remarquer" consistoriales med anledning här- 

 af iingo mottaga för afvikelse från föi-fattningarnas fö- 

 reskrift kunde ju ha invärkat på resp. professorers håll- 

 ning vid utslaget i det Calonius — Lagus'ska tvistemålet, 

 men partigrupperingen var nog fullt klar redan vid årets 

 början, och spänningen var från början så stark, att h var- 

 ken prokansler eller konsistorium lystrade till Joh. Gado- 

 lins och v. Haartmans antydningar om ett sammanjämk- 

 ningsförsök. Åtminstone talas därom intet. 



Inom en del akademiska kretsar och äfven inom all- 

 mänheten, som med uppmärksamhet följde konflikten inom 

 konsistorium, tyckes den opinion framträdt, att Lagus' 

 opposition emot en så förtjänt man som Calonius hade 



Nat. o. Folk, H. 69. 



