584 



sin grund i sensationslystnad och högmod; t. o. m. före- 

 bråddes han för attl ha låtit sig påvärkas af egennytta. 

 Det var således med fullt skäl Lagus kunde för kansler 

 framhålla, hurusom en ryktbar mans angifvelser mot en 

 obetydligare utan vidare godkändes af allmänheten. Hvad 

 grund dessa oförmånliga omdömen ägde, känna vi icke, 

 och vi kunna lämna dem utan afseende. Hålla vi oss till 

 Lagus' egna uttalanden, härfiöt hans opposition emot Oa- 

 lonius dels af öfvertygelse om oriktigheten af den pro- 

 cedur, som därintills följts inom juridiska fakulteten, dels 

 af omtanke om studiernas befrämjande och den juridiska 

 bildningens höjande. Att så var förhållandet, äga vi 

 icke rätt att betvifla. Och vi må icke förtänka Lagus, om 

 äfven personligt missnöje med Calonii despotism jämte 

 en hög ambition på den af honom nyss vunna tjänstens 

 vägnar hade sin del i den bestämdhet, hvarmed han pa 

 sitt håll höll på sina påståenden. ^) Men hvad man med 

 skäl måste mot honom anmärka, var det tvära, man 

 kunde säga oefterrättliga sätt, hvarpå han uppträdde emot 

 en sedan ilere årtionden fortgående examensprocedur. 

 Afven om Lagus kunde göra anspråk pa full respekt för 

 sina examens vitsord, måste det ifrågasättas, huruvida hans 



1) Ett försök att värka till förmån för Lagus gjordes af Avel- 

 lan. Vid tiden för tvistens uppkomst protesterade lian inför Walleen 

 emot de förklenliga omdömen, Lagus ådragit sig genom sitt uppträ- 

 dande mot Calonius, samt förklarade, att oppositionen h. o. li. berodde 

 på L:s sträfvan att hindra okunniga ocli odugliga ynglingars be- 

 fordran till statens tjänster. I motsats härtill framhöll Avellan Calonii 

 despotiska sätt och hans efterlåtenhet vid examina, ehuru han nog utta- 

 lade sig ogynnsamt om studenterne. Kom saken till kansler, bad 

 han Walleen värka till förmån för Lagus. Samma framhöll A. för 

 L. G. v. Haartman. Avellan till "Walleen 16 dec. 1812. 



Bidrao- t. känned. af Fini. 



