596 



i de egentliga tvistefrågorna och som naturligen hade till 

 följd, att tidigare praxis skulle tills vidare blifva bestån- 

 dande. Men Armfelt åtnöjde sig icke därmed. Irriterad 

 som han vid denna tid var af sin sjukdom och förbittrad 

 öfver „uppträdet" i konsistorium, lät han sitt utslag åt- 

 följas af komraentarier, hvilka gåfvo must och lif åt reso- 

 lutionens juridiskt torra satsbyggnad. I en särskild skrif- 

 velse — ställd till prokansler, rektor och amplissimum con- 

 sistorium och daterad, äfven den, den 5 maj — under- 

 kastade Armfelt såväl de egentliga tvistefrågorna som de 

 båda „faktionernas" uppträdande en allvarsam kritik. På 

 ett mycket eftertryckligt sätt förebrådde han prokansler 

 och konsistorium särskilda, äfven af Calonius framhållna 

 oriktigheter i rättegångssättet — fel som svårligen gåfvo 

 „fördelaktiga begrepp om måls och ärenders handte- 

 rande i consistorio" — jämte det han förehöll dem 

 att icke hafva bemödat sig om konfliktens fredliga ut- 

 jämnande. Vidare anmodades konsistorium att så fort 

 sig göra lät uppgöra och till honom insända ett förslag- 

 till allmän författning rörande sådana examinas beviljande 

 och anställande, som fordrades af inträdessökande icke 

 blott till rättegångsvärken, utan ock till andra grenar af 

 civila styrelsen. Men intills den nya författning, kansler 

 beslutit anhålla om hos kejsaren, emanerat, skulle de om- 

 tvistade examina fortsättas på sätt som under senare 

 tider varit brukligt, således i enlighet med den uppfatt- 

 ning Calonius och minoriteten företrädt. ^) 



') K. K. B. Den förändring vidtogs dock fr. o. m. liöstt. 1813, 

 att konsistorium utsatte tiderna för de publika förhören efter fram- 

 ställning af jurid. fakult., som tilläts att med hänsyn till examinan- 

 dernes antal använda för ändamålet 1 à 2 dagar. K. P. '"/ii ) ^Vi2 1813; 



Bidras- t. känned. af Fini. 



