10. 



Armfelts eftermäle. 



Resolutionen i den Calonius — Lagus'ska tvistefrågan 

 och den däraf föranledda admonitionen tili det akade- 

 miska konsistoriet hörde till de sista meddelanden, som 

 aflätos af Armfelt till Abo akademi. Tre månader senare 

 slöt han sin skiftande och ofta äfventyrliga. men alltid 

 värksamma och under de sista åren mer än någonsin be- 

 tydelsefulla, af eftervärldens tacksamma hågkomst för- 

 tjänta lefnad. 



E-edan på våren 1813 hade Armfelt begynt att i sina 

 skrifvelser till Tengström och andra tala om sin fatala 

 hälsa och därefter återkom han tidt och ofta till sina ned- 

 satta arbetskrafter. Mot slutet af nämnda år träffades han 

 af häftiga sjukdomsanfall, som han visserligen genomgick, 

 men efter hvilka han icke vidare repade sig. „En dödelig 

 sjukdom — skref han den 5 jan. 1814 till Tengström — 

 som nära trenne veckor holt mig vid sängen, har hindrat 

 mig att förr besvara Herr Biskopens ärade bref." För J. 

 A. Ehrenström, sin „gamla goda vän och olyckel. com- 

 pagnon i Helsingfors", som han plägade ihågkomma 

 med skrifvelser ett par gånger i veckan, förklarade han, 

 att han förutsåg slutet och att han för egen del gjorde 

 det med tillfredsställelse, ty han var trött vid lifvet och 

 tyckte, att han gjorde den bästa figur invid Aminne kyrka, 



Nat. o. Folk, H. 69. 



39 



