615 



vänliga känslor som förr mot Finland — till trots för alla 

 intriger och. calomnier — samt öfverenskommit med honom 

 om att resa två gånger i veckan ut till sin sjuka tjänare 

 för att samarbeta med honom. En vecka senare (^'^/s) skref 

 han ånyo: „Mycket goda, trösterika och balsamiska saker 

 hafva ägt rum sedan mitt sednaste af 30 juli. — — I förr- 

 går började H. K. M. sitt vanliga arbete med Rehbinder 

 och mig — och det här och hemma hos mig i min salon. 

 — Allt detta är ej allenast oändel. nådigt, men ock com- 

 mode." Under dessa föredragningar i Armfelts salong- 

 godkändes slutligen, ■^/jg aug., det förslag till nytt indel- 

 ningsvärk för akademin, som i halftannat år väntat på 

 afgörande. ') 



Men förbättringen var endast skenbar och öfver- 

 gående. Den 17 aug. 1814 daterade Armfelt det sista bref 

 vi känna af honom; det var ställdt till Ehrenström och 

 hållet i hans vanliga lifliga stil. Han berättade, att han 

 just arbetat med sin herre och att om hans sjuka ben 

 hindrade honom att gå, hämmade de åtminstone icke de 

 finska affairernas gång. Och han fortsatte: „Mon Dieu, 

 cher et digne ami, si, selon votre bonne lettre du 11, on 



') Den l'/g ski'ef Ai'mfelt till Ehrenström, att det gjorde „bul- 

 ler här att jag är den enda, som fått föredraga, en grace, hvilken 

 tills dato ej blifvit en enda af ministrarne förunnad". Med anledning 

 af dessa föredragningar skref Walleen '78 1814 till Tengström: „Längre 

 lär väl en regent icke gärna kunna gå i complaisance. Det bästa är 

 dock, att, utan afseende å gr. Armfelts enskilta person, kejsarens 

 tänkesätt för Finland äro alldeles oförändrade och att ej en gång de 

 dumma kabaler, man där tillställt och på ett h-ögst oklokt sätt ut- 

 fört, minskat hans tillgifvenhet för landet och folket i allmänhet. 

 Kejsarens första sysselsättning efter hans hemkomst var med finska 

 affairerna, och han har nu lofvat skänka dem tvenne dagar i veckan." 



Nat. o. Folk, H. 69. 



