617 



forne „medkonspiratör" J. A. Ehrenström yttrade, att 

 hans nit för fäderneslandet var höj dt öfVer allt tvifvel och 

 hans ställning sådan, att ingen bland hans landsmän, in- 

 gen generalguvernör, ehuru försedd men den bästa vilja, 

 kunde hoppas på att någonsin erhålla samma möjlighet 

 som han att gagna sitt land. En af hans vänner frän de 

 senaste åren, landsh. Gr. F. Stjernvall, tröstade sig öfver 

 förlusten med att Armfelt aldrig varit större, mer trium- 

 ferande öfver sina afundsmän och i högre grad omfattad 

 med kejsarens nåd än vid sitt slut, som nådde honom „i 

 segerns och ärans armar", i) Med saknad och vördnad 

 uttalade sig om den aflidne jämväl R. H. Rehbinder, som 

 fann förlusten oersättlig, samt frih. C. Mannerheim, hvil- 

 ken sörjde Armfelt såsom vän och statsman. 2) Afven 

 Tengström medgaf, att Finland ägde en nyttig tjänare 

 mindre. „I sakernas nuvarande ställning — skref han 

 vid årets siat till ärkeb, J. A. Lindblom i Uppsala — var 

 grefve i^rmfelts bortgång en värklig förlust för Finland.*' 

 Men han tillade på sitt reserverade sätt: „i en framtid 

 hade omdömet möj eligen kunnat förändra sig."'^) 



I vackra ord, om också icke utan reservation, uttalade 

 sig om den aflidnes lifsgärning och personhghet C. J. Wal- 

 leen. I det redan nämnda brefvet af den ^Vy 1814 till Teng- 



^) Hartman, De tre gustav. s. 300. 



-) Castrén, Skildringar s. 304 — 305. — I bref till Elirenström 

 kallade Armfelt Eehbinder „cet excellent R. •' ocli berömde honom 

 såsom „en man af ära, men med ett olyckel. humeur'' ('7]2 1813, '"/t 

 1814). Till Ehrenström skref Manuerheim -7io 1814: „Att succédera 

 en man med sa stora förtjänster emot fäderneslandet och så stor 

 kännedom af sättet att behandla affairer vid hof som den aflidne 

 grefven, blir efter min tanka mer än vanligt svårt." Ehrenstr. saml. 



^) Till Lindblom d. 31 dec. 1814 enl. medd. af mag. G-. Nikander. 



Nat. o. Folk, H. 69. 



