627 



I den inbjudningsskrift, som utfärdades af rektor, prof. 

 J. Fr. Wallenius, gafs först en allmän öfversikt af Arm- 

 felts skiftande lefnad, hans framgångar och motigheter i 

 lifvet, omnämndes det förtroende han åtnjutit hos Sve- 

 riges och Rysslands regenter, framhöllos hans politiska 

 tänkesätt och hans sinnesart, hans stora begåfning, håg- 

 för litteratur och konster samt skicklighet såsom talare och 

 stilist. Vidare berördes i korthet hans tvenne kanslerstider 

 och omnämndes antalet ämbetsutnämningar, som under 

 hans tid ägt rum vid akademin. Allt detta i stora drag, 

 kort och karakteristiskt samt med tillbörlig vördnad, men 

 med en för tidens akademiska vältalighet icke alldeles 

 vanlig beherskning i uttryckssätten. Till sist utlofvades i 

 inbjudningsskriften, att Armfelts medborgerliga, militära 

 och litterära beröm skulle vidlyftigare framställas af den 

 utsedda festtalaren, hvilken under flerårig vistelse i grefve 

 Armfelts hus såsom lärare för hans söner i högre grad 

 än sina kolleger lärt sig att känna den aflidnes person- 

 lighet. 1) 



Om festen till Armfelts minne känna vi endast, att 

 den hölls på utsatt dag och att vid densamma närvoro, 

 utom konsistorii ledamöter, ett par söner och anförvand- 



') Om Armfelts personligliet afgaf Wallenms bl. a. följande täm- 

 ligen riktiga, om också något cirklade omdöme : 



,,Valuisse eum ingenio, et quidem vivido, amœno, veniisto. 

 prgesente, lioris omnibus apto, acuminis pleno, jam ex eo intelligi po- 

 test, quod tantam apud superiores, inferiores, pares, nee eos pa ucos 

 sed multos, sed plurimos consecutus est gratiam, quod petendo, sva- 

 dendo, jubendo tantum polluit, quod fuit ipse multis oecasionibus 

 exquisitarum elegantiarum et inventor at arbiter. Inerat prœterea 

 multum salis, haud qiiidem amari, sed urbani, lepidi, liberalis. innocui, 

 nee careutis tamen aouleo, quoties in inepti quidpiam aut ridiculi 



Nat. o. Folk, H. 69. 



