634 



„lycklig förändring" i akademins ställning och öppnat 

 nya „vidgade utsikter för akademins trefnad och värk- 

 samhet till upplysningens och de allmänna sedernas för- 

 kofran". I stället för att, såsom man väl.till en början 

 befarat, det akademiska värket skulle hämmas och rubbas 

 genom krigets följder, lämnades allt vid det gamla; lä- 

 rarne behöllo sina platser, den akademiska förvaltningen 

 tilläts fortgå i enlighet med konstitutionerna och de 

 ekonomiska grundvalarna för akademins bestånd icke 

 endast bevarades, utan blefvo för framtiden ytterligare 

 befästa. Inträdet i ,,det nya tidehvarfvet" försiggick 

 sålunda med ett lugn och en passivitet, som kunde 

 gifva oss anledning att därpå tillämpa en litteratur- 

 historikers kända ord om Franzéns af oss omnämnda 

 öfverflyttning till Sverige, att den skedde med en kom- 

 prometterande lätthet. 1) Hvilka de allmänna grundorsa- 

 ker voro, som förklara detta märkliga förhållande, har i 

 detta arbetes början redan anförts, och hvilka de spe- 

 ciella medel voro, genom hvilka den nya öfverheten un- 

 derlättade ackommodationen, allt detta har under arbetets 

 fortgång nog omständligt framhållits för att vidare be- 

 höfva upprepas. I hvad mån ett annat bemötande från 

 den nya öfverhetens sida invärkat på den akademiska 

 statens hållning, är en fråga, som väl kan uppställas, men 

 som, lyckligtvis, icke behöfver — och för öfrigt icke kan 

 — besvaras. 



Efter Armfelts frånfälle följde ett nära tvåårigt pro- 

 visorium, en kanslerslös tid, hvarunder — vid sidan af 

 sedvanliga ärenden och de nya bekymren för kanslersämbe- 

 tets besättande — undervisningsfrågor i högre grad än 



') V. Vedel, Svensk romantik s. 122. 



Bidrag t. känned. af Fini. 



