643 



älskade styresman närvarande och. man kände sig hänförd 

 af samma vördnadsfulla glädje som7då grefven åtta år 

 tidigare besökte akademin och genom den ädelt upphöjda 

 godhet, som genomstrålade hans person, intog såväl ung- 

 domens som lärarnes hjärtan. „Men saknadens tårar 

 blandade sig snart med glädjens: blott en bild återstod 

 att trösta det tacksamma minnet." 



„Hvem är denna ädla vördnadsman? skall i sednaste 

 tider främlingen fråga. Och en aldrig döende röst skall 

 svara: den man, utan hvars omsorg dessa murar icke 

 sto de, genom hvars nit för upplysning och vetenskaper 

 Sverge gaf Finland den sista välgärningen och liksom 

 reste en minnesvård af deras långvariga förbindelse och 

 g,f den uppfostran, som Försynen unnade den finska na- 

 tionen, innan hon kom under samma välde som de andra 

 mindre lyckliga grenarna af en gemensam folkstam." ^) 



Tvenne år senare fick konsistorium ånyo tillfälle 

 att uttala sin sedvanliga vördnad för grefve Wachtmei- 

 ster, då det till honom öfversände ett ex. i guld af sin 

 medalj. I den skrifvelse, hvari grefven underrättades 

 om konsistorii uppmärksamhet, berördes ånyo minnet af 

 de tider, då grefven „med den huldaste vård" omfattade 

 det åt honom anförtrodda lärovärket, samt om den varma 

 tacksamhet, hvari akademin därför stod till honom. Så- 

 som ett vedermäle af akademins „i alla skiften oföränder- 

 liga tänkesätt" utbad sig konsistorium äran och till- 

 fredsställelsen att få till honom öfverlämna den medalj, 

 „som akademin nyligen låtit slå till tacksam åminnelse 

 af sin nuvarande höga beskyddares, den vise och milde 



') K. R. 1 aug. 1811. 

 Nat. o. Folk, H. 69. 



