666 



serait, comme il s'exprima, de nous russifier entièrement 

 et d'abdiquer nos soi-disant droits constitutionels". För 

 öfrigt berömde ßehbinder den ryske ministem, „notre 

 très cher père et patron", såsom filantrop, beskyddare af 

 vetenskaper och konst samt beundrare af det 18:de år- 

 hundradets filosofi. 1) 



Möjligt kan ju vara, att rikskanslern med åren mo- 

 difierade sin uppfattning om Finlands politiska ställning 

 och nationella egenart. I alla händelser blef han från 

 akademins sida föremål för en synnerlig uppmärksamhet, 

 som väl hade sin grund i önskan att i den rike och af ve- 

 tenskapliga studier intresserade ministern vinna ett stöd 

 inom kejsardömets högsta ämbetsvärld och som med åren 

 antog karaktären af en tacksam hyllning, då artigheterna 

 möttes af en tydlig benägenhet hos den högtställde mag- 

 naten att med ädelmodio- liberalitet omfatta akademins 

 sträfvanden. Såsom vi känna, omnämnde redan rektor 

 Haartman, då han under sin vistelse i Petersburg vintern 

 1808 — 1809 meddelade sig med Tengström om kanslers- 

 valet, grefve Rumjanzow såsom en bland dem, hvilka 

 främst kunde komma i fråga. Och då Speransky några 

 år senare skilts från kansleriatet, tog sig J. Fr. Aminofi 

 friheten att för prokansler framhålla grefven såsom den 

 lämpligaste efterträdaren. Äfven Armfelt, som visst icke 

 var någon vän af Rumjanzows utrikespolitik, tyckes under 

 sina sista dagar ha räknat på honom såsom ett framtida 

 stöd för akademin och i honom sett den lämpligaste ef- 

 terträdaren, då han själf gick ur tiden. 



Att det under landtdagen i Borgå, om icke tidi- 

 gare, kommit till beröring mellan grefve Rumjanzow och 



') Souvenirs de ma vie; Casti-én, Sldldr. s. 279 — 280. 



Bidrag t. känned. af Fini. 



