672 



håll kunde vara Eder obekant, utan såsom ett bevis af 

 det varma nit jag hyser för det utmärkta och berömda 

 vetenskapliga samhälle, hvilket utgöres af Eder".^) 



Konsistorii försändelser till rikskanslern, såsom ock 

 dennes svar, förmedlades genom kanslerssekreteraren L. 

 G. v. Haartman. 2) Denne hade under sin tjänstgöring i 

 ryska utrikesministeriet icke haft skäl att berömma sin 

 höge chef, men då han på akademins vägnar kom i be- 

 röring med den numera från politiken distanserade stats- 

 mannen, intogs han af beundran och värma för denne, 

 synnerligen som han nu bemöttes med påfallande vänlig- 

 het, mottog inbjudningar till det grefliga huset o. s. v. 

 Och ur vördnaden uppväxte en ungdomligt ifrig åstundan 

 att kunna vara akademin till nytta genom att värka för 

 en tilltagande intimitet mellan henne och den höge her- 

 ren, hvars känslor och afsikter för lärosätet han trodde 

 vara af välvilligaste och pålitligaste art. I hänryckta ord 

 skref han i början af år 1814 till sin nådige farbror 

 biskopen: „Rumänzow förvärfvar sig med hvarje dag nya 

 rättigheter till akademins vördnad och erkänsla. Att han 



') Konsist. t. Eumjanzow 15 ajpr. 1814. Euinjanzow t. konsist, 

 30 apr. 1814 g. st.: Lill-Ojamo ark. Konsistorium använde i denna af 

 prokansler uppsatta skrifvelse latinet, uttalande den förmodan att det 

 icke skulle väcka undran hos grefven, att man nalkades en vetenska- 

 pernas idkare och gynnare på de lärdes pråk. Konsistorium återgick 

 dock till franskan, sedan v. Haartman upplyst prokansler om att 

 Eumjanzow, ehuru en man med värklig vetenskaplig bildning, icke 

 var mäktig de gamla språken, som försummades i Ryssland. Haart- 

 man t. Tengström 25 apr. 1814. — Eumjanzows svar var på ryska. 



^) Äfven till Eazumowsky framlämnades akademins medalj och 

 skrifvelse af v. Haartman, som också mottog tacksägelsebrefvet. v. 

 Haartman till Tengström 3, 24 jan , 18 febr. 1814. 



Bidrag t. känned. af ï'inl. 



