678 



hans unge vän fått sikte på en efterträdare åt den sjuke 

 Armfelt såsom kansler, den andra att grefve Eum- 

 janzow umgicks med någon plan att liedra det aka- 

 demiska samhället. Att närmare redogöra för v. Haart- 

 mans egna funderingar, huru han vidare utvecklade dem 

 och huru han sökte få dem godkända, hör icke till detta 

 kapitel. Men hvad rikskanslern hade i sinnet, framgick 

 af en egenhändig skrifvelse från denne, daterad den 16 

 juni g. st. och föredragen i konsistorium den 1-i juli 1814. 

 I denna skrifvelse underrättade Rumjanzow de akade- 

 miska fädren om att han önskade inbjuda Europas lärde 

 män till en vetenskaplig täilan, hvartill han uppmanade 

 konsistorium att i eget namn, utan att omnämna honom, 

 öfvertaga initiativet. Täflan skulle gälla en undersökning 

 rörande vikingarnes färder till Östersjöns, särskildt till 

 Finska vikens kuster, och de inkommande afhandlingarna 

 skulle mottagas och bedömas af konsistorium, ty, förme- 

 nade Eumjanzow: „qui peut, messieurs, se constituer sur 

 ce point meilleur juge que votre illustre université?" 

 Täflingstiden skulle utgå med år 1815 och belöningen 

 för det bästa svaret skulle utgöras af akademins medalj 

 af år 1811 i guld (24 dukater), som grefven lofvade öf- 

 versända till Abo, jämte rätt för författaren att få sitt 

 opus kostnadsfritt tryckt. Enligt det på franska upp- 

 satta, närmare motiverade programmet för täflan fingo 

 svaren, som borde lämnas anonymt, vara affattade på 

 ryska, tyska, franska, svenska, engelska eller latin, och 

 skulle ingen lärd, hvilken litterär korporation han än till- 

 hörde, vara från täflan utesluten. Konsistorium uppma- 



fonden: en värma för upplysningen ocli yetenskaperne, som åtföljde 

 lionom under liela hans vandring." Det sistnämnd.a var visserligen 

 sant. 



Bidrag t. känned. af Fini. 



