682 



tades med intresse i Berlin, i) — Kågot svar på den utlysta 

 frågan anlände dock icke, hvarken från hem- eller utlan- 

 det, inom den utsatta tiden, och ehuru terminen därpå 

 förlängdes till hösten 1819, blef resultatet icke bättre. 

 Den historiska forskningens representanter i Abo voro — 

 såsom v. Haartman befarat — för litet förberedda för 

 uppgiften eller — såsom Tengström — upptagna af andra 

 värf. För den af de stora krigen ännu upprörda konti- 

 nentens ..respublica litteraria" var frågan tydligen alltför 

 främmande, men äfven i Skandinavien, där ju intresset 

 för den fornnordiska tidsåldern fått ett starkt uppsving, 

 rönte företaget, märkligt nog, alltför ringa uppmärksamhet. 

 Efter flera års tålig väntan återsände konsistorium i bör- 

 jan af 1820 medaljen till ßumjanzow.-) 



Det af grefve ßumjanzow tagna och af konsisto- 

 rium med smickrande loford hälsade initiativet ledde 

 sålunda icke till det åsyftade resultatet; i lärdomshi- 

 storien lämnade det intet spår efter sig. Och om de be- 

 röringar, som tidigare ägt rum mellan grefven och con- 

 sistorium academicum må med skäl sägas, att de till största 

 delen utmärkts af retorik och ömsesidig courtoisie. Men 

 allt tillsammantaget gjorde, att inom de akademiska kret- 

 sarna tillskapades åt grefven en popularitet, som, hur 

 konstlad den till god del än var, ledde till en i akade- 

 mins annaler enastående opinionsyttring. När nämligen, 



') v. Haartman t. konsist. 6 febr. 1815, konsist t. EumjanzoTV 

 13 sept. 1814. till v. Suchtelen 4 okt. 1814. SucMelen t. konsist. 29 

 dec. 1814 — 10 Jan. 1815. 



Om denna fråga vidare hos Schybergson, J. Tengströms 

 vittra skrifter s. CXXX— CXXXI och Ur ärkebiskop Jakob Teng- 

 ströms franska brefkonsept i Finsk Tidskr. tona. XL. s. 8 — 18. 



-) K. R. 18 mars 1820. 



