14 



och högre blott i närheten av kloakmynningar och andra för- 

 oreningskällor, t. ex. i Brobergshamnen 0.18 i början av sept. 

 1919 och 0.24 den 27 okt. Detta gäller emellertid blott så länge 

 vattnet är isfritt. Under vintern finner man för y t vattnet strax 

 under isen höga värden nästan överallt i området, ända ut till 

 närheten av iskanten. Härav dragés slutsatsen, att det saltfattiga, 

 förorenade smutsvattnet under vintern breder ut sig såsom ett 

 tunnt ytlager under isen över hamnområdet i dess helhet. 



Denna rikliga tillförsel av främst organiska, i sönderdelning 

 stadda ämnen måste självfallet utöva ett stort inflytande på 

 vattnets vegetation och djurbestånd. Det fritt svävande plank- 

 ton uppvisar en annan sammansättning än på ställen med rent 

 vatten, och såväl botten- som strandvegetationen förändras. 



På grundvalen av växternas egenskap att i olika grad tåla 

 eller tilltalas av förorenat vatten utarbetade Kolkwitz och 

 Marsson (1908) sin bekanta, numera allmänt använda upp- 

 delning av smutsvattenväxterna eller de s. k. saproba växterna 

 i fyra grupper: de polysaproba, de starkt och svagt mesosaproba 

 samt de oligosaproba arterna. Därtill fogade nämnda författare 

 ännu en kategori, de katharoba arterna, vilka sky förorenade 

 ställen eller utträngas därifrån av andra arter och därför huvud- 

 sakligen finnas på rena platser. Systemet gäller sötvattenfor- 

 mer. Genom jämförande iakttagelser i naturen kunna emeller- 

 tid, såsom redan tidigare antytts (Häyrfx 1910), brack- och 

 saltvattenformer här lätt inordnas. På så sätt erhålles följande 

 översikt över Helsingforstraktens strandarter. Vid förtecknin- 

 gens uppgörande ha främst de i större mängd eller allmänt före- 

 kommande arterna beaktats. 



1. Polysaproba arter: talrika arter småbakterier, 

 Spirillum tenue, Zoogloea ramiger a, Beggiatoa alba, B. leptomiti- 

 formis, Phragmidiothrix multiseptata, Spirulina Nordstedtii och 

 Sp. subsalsa (vid massuppträdande), Euglena viridis (coll.; vid 

 massuppträdande). 



2. Starkt mesosaproba arter: Sphaerotilus notans, 

 Cladothrix dichotoma (hos K. et M. svagt mesosaprob, men före- 

 kommer i Helsingf orsområdet städse tillsammans med andra tråd- 

 bakterier och bör därför här föras till samma grupp som dessa), 

 Thiothrix nivea. Chromatium bipolare, Lamprocystis roseopersicina, 



Bidrag t. känned. af Fini. 



