18 



Hemeradiafora äro alla de indifferenta arterna. Hemerofoba 

 slutligen äro alla här såsom katharoba upptagna arter även- 

 som, vilket är av ett visst intresse, den oligosaproba Lemna 

 trisulca, vilken saknas t. ex. i Kaisaniemi-, Djurgårds- och 

 Tölövikarna, där den, frånsett föroreningen, borde finna lämp- 

 liga villkor för sin utveckling. En särställning intaga Entero- 

 morpha crinita (med talrika former) och Ent. tubulosa, vilka i 

 Finland och enligt vad man efter litteraturen kan döma även 

 i Sverige och annorstädes uppträda blott i närheten av bosätt- 

 ningscentra; de synas vara icke endast anthropochora, av 

 människan eller till följd av hennes verksamhet införda, utan 

 därjämte anthropurga, av kulturen frambragta, skapade 

 arter. Båda vore då utvecklade ur den systematiskt nära- 

 stående och i naturen allmänna Ent. Hopkirkii, eller ock Ent. 

 crinita utbildad ur denna och Ent. tubulosa ur Ent. crinita. 

 (Även bland högre växter finnas arter och former, som höra 

 till denna grupp, dels alla genom odling frambragta former av 

 kulturväxter, dels utan människans direkta tillgörande upp- 

 komna former, såsom Stachys palustris f. agrestis, Mentha 

 Arrhenii, Odontites rubra * ser otina samt en del Taraxaca och 

 Hieracia.) 



Föroreningens intensitet i olika delar av området. Exkursio- 

 nerna längs områdets stränder giva vid handen, att förorenings- 

 grad och vegetation betydligt variera beroende på olikartad 

 tillförsel från de oregelbundet placerade kloakerna och andra 

 smutskällor. Ute i vattenbassängerna utjämnas dock ojämn- 

 heterna, och iakttagelserna tillåta delvis en uppdelning av hamn- 

 området i större, någorlunda enhetliga partier med olika för- 

 oreningsgrad (fig. 4). De polysaproba, starkt förorenade parti- 

 erna äro inskränkta till kloak- och dikesmynningarna och nå 

 blott någon m 2 i vidd. Såsom starkt mesosaproba kunna beteck- 

 nas ett par ställen i Humleviken, de innersta delarna av Edes- 

 viken, Lappviken, Gräsviken och Sandviken (dock icke bassän- 

 gen innanför järnvägen, vilken är svagt mesosaprob), Havs- 

 hamnen (likväl något renare än de förra) samt stränderna vid 

 Brobergshamnen och Tölöviken (i vidsträckt bemärkelse). 

 Svagt mesosaproba äro de yttre delarna av de förenämnda, 

 i W belägna vikarna, Brunnsparken, Södra hamnen, Skat- 



Bidrag t. känned. af Fini. 



