III. VEGETATIONEN. 



Vid studiet av vegetationen har förf. städse utgått från de 

 enskilda växtgrupperingarna och därvid dragit gränserna till- 

 räckligt trånga, så att vegetationen varit homogen på det ställe 

 som för tillfället undersökts. Provytorna hava härvid, såsom 

 naturligt är, blivit smala i vertikal, men utsträckta i horisontal 

 riktning parallellt med stranden. De hava omfattat 1 à 2 m 2 , 

 men icke för varje gång uppmätts. Med undersökningens ända- 

 mål för ögonen: att utröna föroreningens inflytande på vegeta- 

 tionen, har det synts tillfyllest att för angivande av ymnighe- 

 ten använda termerna: mycket ymnig (cpp), ymnig 1. riklig 

 (cp), tämligen ymnig (st cp), spridd (sparsim, sp), tämligen 

 sparsam (st pc), sparsam (parce, pc), mycket sparsam (pcc); 

 se Hjalmar Hjelt, Acta Soc. F. et Fl. Fenn. 35, n:o 1, sid. IV. 

 Någon gång ha Norrlins täthetssiffror (se t. ex. Häyren 

 1914, sid. 105) kommit till användning. För större områden 

 ha begagnats sedvanliga frekvensbeteckningar (Häyren 1. c. 

 sid. 137). De ursprungliga anteckningarna hava samman- 

 dragits. 



På grundvalen av de enskilda beskrivningarna hava de 

 växtgrupperingar, som med hänsyn till sammansättning varit 

 lika eller likartade, sammanförts till högre enheter, associatio- 

 ner, för vilka i det följande redogöres. 



Förf. har därutöver sökt utröna de yttre faktorernas betydelse 

 för associationerna i den mån sådant kunnat ske utan instru- 

 ment och mätningar. I detta hänseende hava beaktats årstider- 

 nas växlingar, avståndet från vattenytan, underlagets beskaf- 

 fenhet, dyning och vågsvall, strömdrag, salthalten samt i främsta 



Nat. o. Folk, H. 60, N:o 3. 



