50 



bergväggar, där alghinnan endast under regnig väderlek är 

 uppblött och mjuk och algerna leva vidare, medan densamma 

 vid torrtid är spröd och algerna tydligen ligga i vila. 



Beroende på huru lågt vattnet faller, bliva de ifrågavarande 

 associationerna helt eller delvis blottlagda, med undantag lik- 

 väl för Enteromorpha-a.ssocia.ti(mem& ( Enter omorphetum obscure- 

 viride och E. albidum), vilkas nedersta parti under de år under- 

 sökningarna varat (1919 — 21) städse legat under vattenytan. 



Xär vattnet stiger leva algerna upp, och platsen återfår sitt 

 tidigare utseende. Där likväl Ulothrix och Enter omor pina bort- 

 torkat och utplånats, infinner sig inom några dygn ny Ulothrix 

 och efter någon tid eventuellt ny Enter omorpha crinita, på sätt 

 som tidigare beskrivits (sid. 30). 



Indirekte inverka vattenståndets växlingar jämväl på de 

 lägre ned befintliga associationer, som sammansättas av på 

 hårt underlag vidfästa alger, alltså de tre Cladophora-associditio- 

 nerna och Enter omorphetum pallide-viride. Ljusförhållandena 

 bliva andra, vågsvallets inverkan större, och speciellt bör 

 påpekas, att förorenat ytvatten eventuellt kommer i direkt 

 beröring med algerna. 



Strömdrag. Strömförhållandenas betydelse för vegetationen 

 är icke ringa. I ett sund med strömdrag är vattnet i rörelse, 

 borttransporterande jordpartiklar och lösrivna växtdelar m. m., 

 nä] ingstillförseln är rik och Sedimentationen obetydlig, medan 

 i en avstängd vik gyttje- och dybildning ostört fortgår och 

 slammet i ro kan avsätta sig. I anslutning härtill är vegetatio- 

 nen i sundet mestadels inskränkt till strandbräddarna, medan 

 man i viken finner vidsträckta vass- och sävbestånd, en riklig 

 vegetation av egentliga vattenväxter och associationer av lös- 

 liggande eller i viken långsamt kringdrivande arter. 



Men därutöver hava strömförhållandena inom undersök- 

 ningsområdet den största betydelse med hänsyn till kloakvatt- 

 nets fördelning. Man kunde förmoda, att detta vatten vid 

 utträdet ur kloakmynningen skulle jämnt och solfjäderformigt 

 sprida sig åt alla håll. Att så icke alltid och t. o. m. rätt sällan 

 är fallet, finner man vid ett närmare studium av förhållandena 

 vid t. ex. den stora kloaken N:o 29. Författaren har icke varit 

 i tillfälle att under en tillräckligt lång tid oavbrutet observera 



Bidrag t. känned. af Fini. 



