100 



viken, på stenar, kajmurar, trävirke, klipphäll, på skyddade 

 ställen löst kringflytande: sparsam till ymnig. Balen ljusgrön, 

 ofta gulaktigt grön, hos huvudformen enkel. 4 — 50 cm lång och 

 med en största bredd av O.i — 2.6 mm. från den smala basen 



uppåt småningom bredare och slutligen åter avsmalnande mot 

 övra ändan, hos lösflytande exx. någorlunda jämnbred. ('eller 

 i ytbilden ordnade i regelbundna rader, med tunn och blek- 

 grön kromatofor. i tvärsnitt isodiametriska eller något högre 

 än breda, överallt med tunna väggar. 



Där arten når större dimensioner och finnes i rikligare 

 mängd anträffas jämte huvudformen f. proliféra (Fl. Dan.): 

 Lappviken, löst kringflytande 30. 6. 19; Havshamnen, mittför 

 .Jungfrustigen, vidfäst. sparsam 8. 6. 19: Tölöviken. nedanför 

 Sockerbruket, lösa hopar, st cp 4. 7. 19: insamlad av förf. i 

 Helsingfors redan den 19 sept. 1896, utan närmare lokaluppgift. 

 Utmärkt genom, sin grenighet. i övrigt överensstämmande med 

 huvudformen; dels ett fåtal, dels flere eller rikliga grenar, som 

 på Helsingfors-exenrplaren bli 0.5 — 20 cm långa och 27 — 340 u 

 i diam. samt i större delen av sin längd äro jämntjocka, i det 

 de först nära spetsen avsmalna till en enkel cellrad. Gör intryck 

 av en luxurierande. under goda näringsvillkor uppträdande 

 modifikation och har därför här. likasom hos Ahlner (sid. 50) 

 och Hylmö (sid. 9) subordinerats under den ogrenade formen, 

 vilken i Helsingforstrakten är den tidigast på försommaren 

 och senare allmännast uppträdande och därför synes represen- 

 tera huvudformen. Reinbold och Collins (sid. 22) upptaga 

 proliféra såsom huvudform, och J, Agardh uppställer båda for- 

 merna såsom arter, i vilket avseende hänvisas till den utred- 

 ning som lämnas av Hylmö 1. c. 



I Tölöviken iakttogos 4. 7. 1919 talrika proliféra -individer 

 med smågrenar av andra ordningen: Eut. tubulosa Kiitz. f. 

 proliféra (Fl. Dan.) subf. crinitoides n. subf. biol.: libère 

 f 1 u i t a n s. r a m u 1 i s s e c u n d a r i i s instruct a, 

 r a m u 1 i a cellulis uniseriatis, vel interdum 

 ad basin biseriatis c o m p o s i t i. 60 — 770 it 1 o n g i, 

 11 — 20 ii eras si. Vanligen räknades 3 à 4 smågrenar på 

 1 mm längd. Av uppgifter i litteraturen att döma. förekomma 

 dylika smågrenar även hos huvudformen: ifall tubulosa-formema, 



Bidra? t. käDDed. af Fini. 



