tid åter. att i < len-amma förelåg en blandning av oklorerat ter- 

 pen, des* monohydroklorid (kp. SO- 85°) samt dessutom över 

 loi» kokande beståndsdelar. Ur de sistnämda avskiljde sig i en 

 köldblandning kristaller i relativt ringamängd, vilka omkristalli- 

 serades ur alkohol efter tillsats av några droppar vatten samt 

 pressning mellan filtrer papper (smp. 4~> — 48°). Efter ett dygns 

 evakuering och ny kristallisering ur metylalkohol steg smp. till 

 63 — 65°, vid ytterligare upprepning härav visade produkten Byl- 

 vestrendihydrokloridens smp. 70 — 71 c . Hos ett blandningsprov 

 med ett tidigare framställt präparat av den sistnämda inträdde 

 smältning vid samma temperatur. 



Härav framgår att isodipren. ehuru med stor svårighet, 

 ger upphov åt sylvestrendihydroklorid. Detta kompletterar 

 ovannämda observation att terpenets monohydroklorid kan 

 ge upphov åt sylvestren. Genom båda dessa reaktioner är det 

 således fastställt, att isodipren innehåller meta-cymolkärnan. 



d) Inverkan av kl or vätegas på sulfatterpen- 

 tinfraktione n 170 — 175°. Ett med fraktionen 167 — 17«» 

 jämförande försök utfördes i denna riktning. Vid inledning 

 av klorväte i fraktionen 170 — 1 75". sedan den blivit försatt 

 med några droppar konc. saltsyra, erhölls, utan att det sam- 

 tidigt lyckades påvisa bildning av sylvestrendihydroklorid. den 

 i glänsande Vilad kristalliserande dipentendihydrokloriden. 

 Utbytet var likväl mycket ringa. 



Emellertid utgör icke detta något säkert bevis på att icke 

 sylvestrendihydroklorid skulle ha bildats, på den grund, att 

 trots fortsatt långvarig klorvätebehandling på angivet -ätt. 

 större delen av terpenerna i fraktionen 170 — 175" endast mät- 

 tades till monohydrokloridstadiet. Detta tyder på att någon 

 större dipentenmängd icke torde förefinnas i sistnämda 

 fraktion av det undersökta sulfatterpentinet. ty då hade utan 

 tvivel ett betydligare utbyte av dipentenhydroklorid vunnits. 



Denna och andra fraktioner av sulfatterpentinet. nämligen 

 isopinen- (157 — 160 : ). pinonen- (163 — 1h7 : ) och även 

 den enhetligare isodiprenfraktionen (169 — 171 : ) skola utgöra 

 föremål för ett följande meddelande. 



Bidrag t. känned. af Fini. 



