22 



Men svaret bief, att då det nu var fråga om en stånds- 

 representation, icke om en deputation från »särskilda värk 

 och auktoriteten), var det lämpligast att akademins patrio- 

 tiska tänkesätt framfördes genom kansler. x ) 



Huruvida Armfelt, då han gaf detta svar, tagit någon 

 del i initiativet till den medborgerliga legationens hop- 

 bringande, kunna vi icke säga. I alla händelser var han 

 fullt invigd i de planer, som förehades. Af dirigerande se- 

 naten hade han mottagit inbjudan att deltaga i dess förbe- 

 redande rådplägningar rörande det epitet, som borde er- 

 bjudas kejsaren, utan att dock, af hälsoskäl, kunna hör- 

 samma kallelsen. 2 ) Och såsom skrifvelsen till konsisto- 

 rium utvisade, hade han från andra håll erhållit kännedom 

 om de finska deputationsplanerna. I bref af den 8 / 6 om- 

 talade han för vännen J. A. Ehrenström i Helsingfors den 

 påtänkta deputationen, som han ansåg böra blifva 24 man 

 stark, och han uttryckte sin nyfikenhet att se, huru den 

 skulle blifva sammansatt. »Tous le monde — menade 

 han — n'a pas le tact des Stjernvalls.» 3 ) Armfelt hade i 

 allmänhet icke någon hög tanke om de finska landshöf- 

 dingarne, på hvilka deputerades utkörande kom att bero, 

 och, såsom af det följande skall framgå, fick han äfven 

 andra anledningar till misstroende mot deputationen. 



I högre grad än Armfelt intresserade sig tydligen för 

 saken hans kollega statssekreteraren R. H. Rehbinder. 



1 ) Konsist. registr. 23 /s 1814; kansler t. konsist. 22 / 5 1814 g. st. Vidare 

 Abo akademi och dess män I: 542 — 545. 



2 ) Till J. A. Ehrenström 30 / 4 , Ehr. sam! — Armfelt visste berätta att 

 man ämnade offerera åt kejsaren t surnom» af fäderneslandets far och 

 återställare af laglige regeringar. 



3 ) Ehr. saml. 



Bidrag t. känaed. af Fini. 



