30 



ligt hvad Troil ansåg för gifvet, borde alla landshövdingar 

 anhålla hos generalguvernören att han måtte anföra och 

 presentera deputationen. Men, på samma sätt som Reh- 

 binder. ansåg Troil att en särskild ordförande var af nö- 

 den, som kunde tala något språk, »för att med värdighet 

 tolka våra känslor och göra den stora Alexander redo för 

 vårt land». Som ingen adelsman fanns att tillgå i Uleå- 

 borgs län. föreslog Troil. att landshöfdingarne skulle hos 

 generalguvernören proponera någon adelsman inom eller 

 utom det egna länet, som på en gång fyllde denna plats 

 och därjämte tjänstgjorde såsom ordförande. Önskade 

 Stjernvall till denna ledighet utse någon ämbetsman, så 

 mötte intet hinder, då alla de län, som ägde adliga 

 possessionater. hade en sådan representant. Vidare 

 kunde Troil meddela, att generalguvernören lofvat an- 

 mäla de landshöfdingar, hvilka för honom tillkännagåfvo 

 sin önskan att i underdånighet få uppvakta kejsaren. 

 Tör öfrigt erinrade Troil ånyo om vikten af valens skynd- 

 samma förrättande, så att deputationen kunde vid första 

 vink af generalguvernören samlas i Viborg för att där- 

 ifrån fortsätta färden till monarkens möte. 1 ) 



Såsom af denna korrespondens mellan landshöfdin- 

 garne i de sydliga länen framgick, ankom utnämningen 

 af deputationens medlemmar på landshöfdingarne och 

 domkapitlen, utan att resp. ståndsledamöters opinion 



1 ) Stjernv. saml. Äfven i detta bref yttrade sig Troil mot Ehren- 

 strörns val såsom mindre politiskt. — Den V- uttalade Kelibinder för 

 G. Fr. Stjernvall sin ledsnad öfver att vara af annan mening med denne 

 i fråga om deputationens antal. Saken var nu deciderad i enlighet med 

 Stjemvalls åsikt, så mycket mer som polisministerns cirkulär ansetts 

 gälla äfven Finland. Stjernv. Wall. saml. 



Bidrag t. känned. af Fini. 





