40 



komme antalet medlemmar att utgöra 24, men slutresul- 

 tatet är icke vidare kändt. x ) 



Såsom redan nämndes, ankom valet af deputerade på 

 landshöfdingarnes godtfinnande. Vid utkörandet af adliga 

 delegerade tyckes man ha ef tersträfvat att vinna godsägare, 

 hvilka icke voro stadda i statens tjänst. Några betänk- 

 ligheter af den art, som år 1808 försvårat deputerades ut- 

 seende, förelågo icke mera; den politiska ställningen var 

 nu fullt klar och för några personliga faror behöfde man 

 icke vidare frukta i den ryska hufvudstaden. Under den 

 allmänna beundran, som egnades kejsaren, hade man 

 t. o. m. väntat sig att landshöfdingarnes uppdrag blifvit 

 gladeligt emottaget. Men, såsom exemplen från Nylands — 

 Tavastehus och Åbo — Björneborgs län utvisa, tyckas 

 utnämningarna äfven nu stött på svårigheter och flera 

 afsägelser ägt rum. Resan, huru hedrande den än kunde 

 anses, var dock förenad med besvärligheter, och då något 

 understöd icke var att påräkna, torde flera dragit sig för 

 kostnaderna, som de själfva fingo bestrida. 



Men ännu mera vållade frågan om deputationens led- 

 ning svårigheter. 



Från första början tyckes man enat sig om önskvärd- 

 heten af att landets populäre generalguvernör, grefve 

 Steinheil, åtog sig detta uppdrag. Såsom vi redan känna, 

 utmynnade bröderne Stjernvalls memorial i denna önskan 

 och samma förhoppning uttalades af öfriga landshöf- 



l ) Till J. A. Ehrenström 2 %. — Den %^ skref Steinheil till 

 Ehrenström: »Die Deputation ist fast überall gewählt; jetzt fehlt an 

 den wortführenden ältesten Representanten.» Ehrenst. s. 



Bidrag t. käonod. af Fini. 



