41 



S lunda var den kandidaturen fallen. Återstod att 

 finna en annan. 



Efter mogen öfverläggning och efter att, af olika an- 

 ledningar, ha eliminerat landets högsta funktionärer, 

 stannade landsh. G. Fr. Stjernvall, hvilken med synnerligt 

 nit omfattade frågan, med sitt val på kammarherre Rot- 

 kireh. Denne hade förmånen att vara en oberoende, 

 besutten adelsman och han hade dessutom meriten att 

 en gång tidigare, såsom Kynimenegårds läns representant 

 i 1808 års deputation, ha företrädt landet i den ryska 

 hufvudstaden. Men också detta val stötte på svårigheter. 

 För det första hade Rotkirch ganska bestämdt satt sig 

 på tvären, då landshöfding G. Langenskiöld tyckes ha 

 velat utköra honom till adelsrepresentant för länet, och 

 så tillkom ännu den omständigheten, att Rotkirchs ut- 

 träde ur regeringskonseljen, som visserligen öfverensstämt 

 med hans egen önskan, ansågs såsom uttryck för onåd på 

 högsta ort. Stjernvall kände sig något tveksam inför den 

 kollision, som sålunda kunde uppstå, och meddelade sig 

 om saken med sin äldre broder i Viborg. 1 ) 



Men innan svaret anlände, fattade han sitt parti. 

 Midsommardagen skref han till brödren, att han mottagit 

 från generalguvernören en erinran om nödvändigheten 

 att jämte andra landshöfdingar välja inom adelns första 

 klass en deputerad, hvilken skulle fungera såsom ordfö- 

 rande och tillika fylla den uleåborgska representantens 



*) Till C. Stjernvall 17 / 6 . Stjernv. s. — Rotkirch hörde till de med- 

 lemmar af reg. konseljen, hvilka särskildt åtnjutit Armfelts misstroende, 

 och hans utträde ur regeringen 1812 torde nog till god del berott därpå. 

 Men dessutom hade Rotkirch själf önskat sitt entledigande af ekono- 

 miska skäl. Augusta A min off t. J. Fr. Aminoff 27 / 4 1812. Ril. s. 



Bidrag t. kânced. af Fini. 



