från fältlägret m. m., meddelade Åbo allm. tidning pas 

 sande underrättelser om krigsoperationerna, om de egna 

 truppernas lysande tapperhet och deras framgångar sa ml 

 om motståndarnes dåliga sidor. Stor uppmärksamhet torde 

 alldeles i krigets början tvenne i augusti 1812 publicerade 

 ståtliga upprop till den finska allmänheten väckt, åtmin- 

 stone det ena, men sannolikt båda författade af den nyss 

 till Finland öfverflyttade J. A. Ehrenström, en af tidens 

 skickligaste stilister. *) I vältaliga ord och skickligt for- 

 made perioder, men med en logik, som måste väcka jäm- 

 förelser med anfallet på Finland år 1808, framställdes 

 i dessa hela orättmätigheten af det krigiska företag, som 

 påbörjats af Europas plågoris, förstöraren af dess lugn, 

 frihet och kultur. Gentemot Bonaparte, hvars gränslösa 

 äregirighet gick ut på intet mindre än upprättandet af en 

 hela Europa omfattande universalmonarki, ställdes så- 

 som motsats kejsar Alexander, hvilken uppgafs genom 

 sin personliga karaktär vara höjd öfver alla misstankar 

 att åsyfta sina staters utvidgande. Kejsaren hade öfver- 

 hopat Finland med en räcka af välgärningar och hans re- 

 gering erinrade med en förtjusande känsla om allt det 

 goda landet njutit af de bästa bland sina framfarna svenska 

 konungar. Krossades det ryska väldet, skulle Finland 

 utan tvifvel förvandlas till en fransk vasallstat under 

 någon af Bonapartes generaler, dess konstitution skulle 

 trampas, dess krafter skulle utsugas för att tjäna segrarens 

 intressen, dess näringar förfalla o. s. v. Det ena uppropet, 

 som underställts kejsarens eget bepröf vande, utmynnade 

 i en uppmaning till Finlands innevånare att egna kejsa- 

 rens och rikets sällhet sina varmaste önskningar, att t à tia 



J ) Elirenström t. J. Fr. Aminoff juli— aug. 1812. Kil. s 

 Nat. o. Folk, H. 75, N:o 1. 



