m 



Att Carl Stjernvall godkände sin broders förslag, känna 

 vi redan. Huru det uppfattades af andra landshöfdingar, 

 framgår icke, men vi kunna förmoda, att det icke refuse- 

 rades. 1 ) Frih. Rehbinder, som genom båda bröderne Stjern- 

 vall underrättades om förslaget, förordade det på det 

 varmaste. »Ingen kan — skref han den 29 / 6 till Fr. Stjern- 

 vall om generalguvernören — - tänka mera ädelt för Fin- 

 land och ingen förtjänar mera landets manifesta förtro- 

 ende.» Och ett par dagar därpå tillade Rehbinder: »I när- 

 varande stund kan nation ej göra nog för att få bibehålla 

 denna styresman, isynnerhet då grefve Armfelts sjuklig- 

 het apprehenderar hans bortgång.» 2 ) Rehbinder nämnde 

 intet om den förmenta konflikt mellan Armfelt och Stein- 

 heil, som gjort ett så starkt intryck på Stjernvall, men 

 han kunde icke vara okunnig om, hurusom Steinheils 

 ställning, likasom för öfrigt Armfelts, vid denna tid var 

 så hotad af intriger från andra håll, att man vid kejsarens 

 hemkomst motsåg de båda statsmännens fall. 



Med den mission, som ursprungligen tilldelades den 

 finska deputationen, förenades sålunda — åtminstone på 

 en del håll — den viktiga uppgiften att genom en natio- 

 nell opinionsyttring stödja den populäre landsherren, 

 som inför offentligheten så vackert titulerats med epi- 

 teten »Rysslands trogne son och Finlands fader». 



*) Något senare, den 13/25 aug., skref J. A. Ehrenström till R. H. 

 Rehbinder, att då fråga var om deputationen, var »tout le monde» ense 

 om att man genom denna borde till kejsaren framföra nationens tack- 

 samhet för valet af en gen. guvernör, som så väl uppfyllde sin mission. 

 Ehrenstr. sarnl., konc. 



2 ) Till G. Fr. Stjernvall 29 / 6 , V 7 . Stjernv. Wall. s. 

 Nat. o. Folk, H. 75, N:o 1. 



