71 



dande från Finland — hvilket för öfrigt var en naturlig 

 följd af planerna i Ryssland — och omöjligt är ju icke 

 att han redan tidigare gifvit sina landsmän några vinkar 

 om saken. Men han kände sig från början skeptisk med 

 af seende å den blif vande deputation ens sammansätt- 

 ning och. då det beställsamma ryktet visste att för- 

 tälja om intriger och hemliga planer, som förehades 

 af de deputerade, ökades misstron ytterligare. Ryktena 

 vunno tilltro hos lugnare naturer, såsom R. H. Reh- 

 binder och C. J. Walleen, och måste i ännu högre 

 grad värka irriterande på den för motsägelser och andras 

 inblandning i »affärerna» ytterst känslige Armfelt, hvars 

 naturliga »vivacité» — för att använda ett uttryck af hans 

 grefvinna — ökats till det yttersta genom en svår och 

 plågsam sjukdom. Efter de första uttrycken af misshag 

 lugnade han sig dock något och förklarade för Ehrenström, 

 att han kände sig lugn med af seende å de deputerade, 

 bland hvilka det enligt Rehbinders utsago skulle finnas 

 »des gens qui espèrent faire tout plein de choses». Ty äfven 

 om han icke kunde närvara vid kejsarens hemkomst, 

 skulle han dock träffa denne, och för öfrigt räknade han 

 på att kejsaren skulle vara alltför upptagen af andra sa- 

 ker för att kunna sysselsätta sig med sådana »vétilles et 

 tracasseries». Därtill ännu räknade han på att vinna gen. 

 guvernören, som han hoppades få ställd i spetsen för de- 

 putationen. »Mais qui croyait — tillade han förtretad — 

 que Févêque d'Abo, akademins'procanceller, hitkommer 

 med en mémoire mot huf vudstadens flyttning ? Ceci est scan- 

 daleux, si effectivement on m'a dit la vérité à cet égard.» x ) 



*) Äfven J. Fr. Amin off misstänktes af Armfelt för att arbeta 

 emot Helsingfors. Till Ehrenström 25 / 6 , %, 19 / 7 , 3 / 8 1814. Ehr. s.; Tegnér, 

 Nat. o. Folk, H. 75, N:o 1. 



