Sin höjdpunkt nådde Armfelts grämelse, da han under- 

 rättades om förslaget att öfverlåta deputationens ledning 

 at den för honom ytterst misshaglige G. M. Sprengtporten. 

 Och därför var också tillfredsställelsen öfver de finska 

 deputeradenes afhållande frän monarkens närhet desto 

 större. »Ära vare Gud — skref han d. 27 ', till Ehrenström 

 — att inga deputationer bief ut af. Men hade Sprengt- 

 porten anfört den finska, borde den varit komponerad som 

 Xi skrifver och sedermera h var hederl. dragit sig ur alla 

 platser, efter en så grufvel. förnedring och bevis af manque 

 de tact et d'âme, pour ne pas dire d'avantage.» En vecka 

 senare ( 3 S ), då samarbetet med kejsaren begynt och 

 Armfelt haft tillfälle att pröfva dennes fortfarande väl- 

 vilja, uttalade den sjuke statsmannen för Ehrenström 

 sin glädje öfver att genom deputationens kontramande- 

 rande planer blifvit afklippta — som i alla händelser icke 

 hade lyckats. Korn biskopen, skulle han röna samma öde 

 som andra »demandeurs», d. v. s. att icke mottagas af 

 kejsaren i särskild audiens, med mindre denna och ända- 

 målet därmed på förhand annonserats. 1 ) Ehrenström, 

 som alltid misstrodde Åbo-boarne för intriger mot Hel- 



G. M. Armfelt III: 447. — För Eéhbinder tyckes Armfelt uttalat 

 några anmärkningar rörande deputationen. ty i ett bref af 16 / 2 s J UQ i 

 till den förstnämnde önskade Waileen veta, livari den »dementi» be- 

 stod, som E. fått af grefven. »Est-ce-qu'il s'en est mêlé depuis votre 

 départ? Quelles sont ses vues? En quoi sont elles opposées aux 

 vôtres?* Eehb. saml. 



% ) Till Ehrenström 2T /ti 3 's- Ehr. 5 - — Afven för C. Stjernvall utta- 

 lade Armfelt sin glädje öfver kejsarens förbud. »Skicka således hem — 

 skref han 23 / 7 — dem som af finnar komma till Viborg som depu- 

 terade, och de som kunna fä avertissement i tid att ej sätta sig i marche, 

 önskade jag måtte fä det.» Aniinne s. 



Bidrag t. känned. af Fini. 



