vart land fick en aldrig tillförne skådad appblomstring. 



Kellgren var en tid docent vid det finska univer-r 

 Tvänne inhemska -kalder. Franzén och ( horaeus. utöfvade 

 sin konst med stor ära och väckte genom >ina - 

 kärleksfull beundran. Ett lifligt intre--e existerade äfven 

 för andra grenar af konstnärlig verk>amhet. Auroraför- 

 bundet. som hade bildats af -kärleken för värt fädei 

 land och ömheten om vart Finlands heder", arbetade för- 

 deladt på tre kla-ser. en för vetenskap, en för litteratur och 

 en för musik. Konserter arrangerades af förbundet:- musi- 

 kaliska sektion och senare, efter Auroraförbundet> bort- 

 döende. af Musikaliska sällskapet i Åbo, -om -tiftades 

 L790. Resande svenska teatersällskap gasterade i den 

 finska hufvudstaden nästan ärligen sedan 17Ôn-talet. 

 I >eh vi veta att ungdomar ur stadens societet under flere 

 år i midten af 1790-talet anoidnade amatörföreställningar 

 i landshöfdingen v. Willebrands hem. Endast 'i-:: bildande 

 konsten ägde icke någon representant. 



De knapphändiga upplysningar som finnas om kultur- 

 förhållandena i Åbo från tiden före branden 1827 gifva 

 dock vid handen, att ett för tidens och ortens små för- 

 hållanden icke betydelselöst intre-se för konst förefanns 

 åtminstone hos enskilda personer. Sålunda kunde Porthan. 

 på anhållan af "åtskilliga bekanta 1795 och 96 beställa 

 ai den finske skulptören Erik Cainberg i Stockholm icke 

 rnindre än tre dussin afgjutningar af Gustaf IV Adolfs 

 porträttmedaljong (1). 



Biskopen och prokanslern C. F. Mennander, som till 

 ar 1775. då han utnämndes till ärkebiskop i Uppsala. 

 intog en ledande ställning i Åbo, ägde förutom ett stort 

 bibliotek äfven en betydande konstsamling (2). Flere ro- 



Bidrag t. känned. af F 



