Till och med utom den egentliga intelligensen, som 

 väl närmast omfattade de akademiska kretsarna, finna vi 

 spår af konstintresse. Clarke nämner af stadens köpmän, 

 som han fann synnerligen välmående, »living in a verv 

 elegant style», handlanden Bremer. Den främmande 

 resenären hade besökt Bremer, som han kallar sin vän, 

 och säger att denne, som hade rest omkring i Europa och 

 besökt England, ägde ett utmärkt bibliotek och dessutom 

 en liten men god samling målningar och gravyrer. Clarke 

 köpte af honom en tafla af Le Brun, »en verkligen god 

 målning, framställande Kristus på korset, som Bremer 

 hade förvärfvat i Frankrike under revolutionens viller- 

 valla i afsikt att uppsätta den som altartafla i en kapell- 

 kyrka, som han låtit uppföra vid ett närbeläget glasbruk». 

 Handlanden Collen ägde i sitt hus porträttmålningar, 

 bl. a. af Ehrenstrahl, och medlemmar af den högre tjänste- 

 mannakåren och adeln saknade ej hos sig släktporträtt 

 af större och mindre konstnärligt värde (9). 



Johan Georg Geitel, som åt Mennander målade de tre 

 allegoriska taflorna till biskopsgården, var, då han utförde 

 dem, redan en ålderstigen man. Född i Braunschweig 

 1683, hade han flyttat öfver till Åbo och arbetade där 

 under en lång följd af år med olika till sitt yrke hörande 

 uppgifter. Han förekommer i akademistaten såsom rit- 

 mästare åren 1758 — 63 och som konterfejare från 1766 

 till sin död 1771(10). Af hans arbeten finnas i behåll, för- 

 utom ofvannämnda tre målningar, ett antal altartaflor och 

 många porträtt. Synnerligen stora kraf på konstnärlighet 

 hade den gamla ritmästaren och konterfej aren visserligen 

 icke kunnat tillfredsställa. Hvad han gjorde var dock 

 på hans tid i Aurastaden det enda, som höjde sig öfver 



Bidras t. känned. af Fini. 



