14 



Under dylika yttre förhållanden förflöto den lilla 

 Alexanders tidigaste barnaår. Då gossen var fem år, 

 dog hans gamla farfar, syssloman Alexander Lauraeus, 

 och kort efteråt farmodern. Fadern öfvertog de gamlas 

 gård och ännu i tolf år förblef familjen bosatt där. 



Den lauraeus'ska gården var belägen ungefär vid 

 korsningen af Biskopsgatan och nuvarande Fabriksgatan. 

 Öfver gatan mot ån låg biskopsgården. Öfriga granngår- 

 dar tillhörde enkefru Cederström och vicepresidenten J. 

 Ignatius. Till domkyrkan och platsen däromkring med 

 akademien och katedralskolan, som var stadens andliga 

 centrum och mest trafikerade del, hade man bara den 

 korta vägen längs Biskopsgatan. Omedelbart intill, 

 mot öster, vidtogo stadens obebyggda utmärker, som 

 utgjordes af åkrar och ängar, omväxlande med lummiga 

 lundar och skogbevuxna backar. Vid åstranden låg den 

 s. k. biskopsåkern, känd som en naturskön plats med ån 

 slingrande sig genom det idylliska landskapet. När C. F. 

 Fredenheim sommaren 1785 gästade Åbo och på olika 

 ställen i födelsestaden upplifvade gamla barndomsminnen, 

 uppsökte han äfven biskopsåkern och njöt af promenaden 

 i dess omgifning. 



Här i den omedelbara närheten till stadens hjärta 

 och samtidigt i en landtlig och fridfull omgifning tillbragte 

 Alexander Lauréus sina barnaår tillsammans med yngre 

 syskon och andra kamrater under lekar på gården och 

 ängen och på åstranden. I skolåren, då allvarligare syssel- 

 sättningar begynte upptaga hans tid, var denna inbjudande 

 trakt säkert en kär tillflyktsort på fritiderna. Man kan 

 antaga att båtfärder längs ån väckte hans sinne för det 

 pittoreska i den omväxlande naturen. Nere vid åmyn- 



Bidrag t. känned. af Fini. 



