17 



lig och omsorgsfull uppfostran (23). Skolan slutade han år 

 1800 och blef student, men prästbanan hade han slagit 

 ur hågen. Naturlig fallenhet för teckning och målning 

 hade hos honom väckt lusten att få ägna sig åt konst- 

 närens lefnadskall, och denna sin böjelse fick han följa. 



Om han redan under skolåren erhöll någon konstnärlig 

 undervisning eller ens handledning i teckning är obekant. 

 I den tidens skolor i vårt land förekom icke teckning, som 

 läroämne, men tillfälle till privat undervisning, så primitiv 

 den än var, saknades icke i Åbo. Universitetets ritmästare 

 Karl Ludvig Schultz åtnjöt som tidigare nämnts intet an- 

 seende, och man vet ej heller att hans bristfälliga talang 

 skulle hafva anlitats utom akademien. Däremot togo ama- 

 törer bland stadens ungdom lektioner i teckning och målning 

 hos den tidigare nämnda artillerikaptenen Samuel Ervast. 

 Dennes förmåga var helt säkert ytterst dilettantisk och 

 några arbeten af hans hand äro icke kända. Största delen 

 af den unge Lauréus' dag åtgick till skolarbetet och det 

 är föga troligt att han på denna tid sysslade med teckning 

 och målning annat än på egen hand. 



Han hade möjligen hoppats att genast efter slutad 

 skolgång få resa till Stockholm för att där erhålla en god 

 konstnärlig utbildning, ty såsom äfven omtalats, motsva- 

 rade icke heller universitetets nya ritmästare Erik Johan 

 Hedbergs konstnärliga prestationer de förväntningar man 

 hade ställt på dem. Faderns ekonomiska obestånd omöj- 

 liggjorde dock tillsvidare någon resa. Men när han två 

 år senare blef i tillfälle att förverkliga sin önskan, var han 

 väl icke alldeles utan underbyggnad, ty redan efter tre 

 månaders studier i hufvudstaden fick han på konstakade- 

 miens utställning framvisa en oljefärgsstudie, om hvilken 



Nat. o. Folk, H. 76, N:o 2. 



