42 



med krage, har tunnt grått hår med yfviga lockar kring 

 öronen och i nacken. Uttrycket är allvarligt, något hög- 

 tidligt poserande. Den saftiga, friska ansiktsfärgen och det 

 lätta, breda utförandet, liksom ock den annars jämnbruna 

 fondens ljusning kring hufvudet är en återklang från 

 Bredas färgkonst. I ännu högre grad röjas målarens 

 starka intryck af Bredas porträtt i gruppbilden med styf- 

 modern Maria Juliana Vinqvist och halfbröderna Lars 

 Adolf och Gustaf (1806, Ateneum, Helsingfors). Den unge 

 konstnären har i denna målning pröfvat sina krafter på en 

 större porträttkomposition i tidens »historierande» maner, 

 som han väl hufvudsakligen kände genom utländska gra- 

 vyrer samt Bredas af engelsk konst influerade porträtt. 

 Pastorskan Lauréus, en välmående, fyllig borgerlig- 

 typ med oregelbundet, rätt vulgärt utseende, som föga 

 harmonierar med den urringade, kortärmade empire - 

 dräkten, står något framåtlutad bredvid den två-årige 

 Gustaf, som sitter på en stenbarriär och sträcker handen 

 efter ett äpple, som den åttaårige brodern Lars lekande 

 räcker honom. Bakgrunden utgöres af en himmel, som 

 mot taflans öfre kant är inhöljd i moln här och där med 

 ett svagt rödt stänk af aftonbelysning; nertill bakom figu- 

 rerna är den klarblå. På båda sidorna synas grönskande 

 löfträd. Grupperingen är ledig och välfunnen. Pastorskans 

 godlynta blick och den äldre pojkens skälmska ansikts- 

 drag äro lefvande och förefalla karaktäristiskt träffade. 

 Teckningen af figurerna är gjord med en viss kraft, ehuru 

 den delvis besväras af iögonenfallande brister, såsom i de 

 klumpiga vecken eller i den tafatta lilla gossen. Dräkternas 

 klara färger i brunt, grönt, h vitt och rödt och den friska 

 ansiktsfärgen bilda jämte fonden ett rikt ackord, klarare. 



Bidrag t. känned. af Fini. 



