50 



heller någon uppgift om att Lauréus senare skulle legali- 

 serat sitt förhållande. Tvärtom förekommer Greta Thy- 

 nelius i dessa handlingar fortfarande vanligen såsom »släk- 

 tingen, demoiselle M. Ch. Thynelius» eller någon gång 

 anspråkslöst såsom »städerska». Hon var född den 9 

 april 1786 och dotter till en kammakare Hans Peter Ty- 

 nelius och hans hustru Ulrika Charlotta Berggren. Redan 

 1798 blef hon föräldralös och lämnad i fattiga omständig- 

 heter om också icke alldeles på bar backe. Föräldrarna, 

 som bägge afledo samma år, efterlämnade nämligen åt 

 sina sex barn tvänne gårdar på Södermalm, men dessas 

 gemensamma värde steg icke högre än till 874 daler 29 

 skilling(51). Om vår konstnärs ekonomi meddelar mantals- 

 längden för 1810 att han hade i »uppgifven behållen in- 

 komst 200: — », antagligen riksdaler. Hans anseende och 

 ställning voro således redan nu så pass goda, att han 

 genom sitt anspråkslösa lif af sina inkomster kunde göra 

 en liten besparing. 



Från det följande året, 1811, fanns i Lauréus' hem 

 ännu en tredje person, nämligen målarens syster Eva, 

 som skötte hushållet. 1812 flyttade han sin bostad till 

 en hörngård vid Mästersamuels- och Norrlandsgatorna 

 (n:r 13 o. 11) och förblef bosatt här ända till sin utrikes- 

 resa, fortfarande tillsammans med Greta Thynelius, som 

 åtminstone senare af hans kamrater alltid kallas fru 

 Lauréus. Som hans ovigda hustru följde hon honom till 

 Paris och Rom, och han insatte henne i sitt testamente 

 som ensam arfvinge(52). När systern 1813 åter reste hem 

 till Finland, intogs hennes plats i hemmet af en ung ba- 

 lettdansös vid kungliga operan, mamsell Katarina Sofia 

 Mörk (53). 



Bidrag t. känned. af Fini. 



